ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2281/23 Справа № 202/6609/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого на посаді керівника ТОВ «Запорізький тепловозоремонтний завод» (код 40297125), неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000123,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року кримінальне провадження № 0000123 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за 1 ст. 368-3 КК України, - закрито відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що направлення повідомлення через неповноважного оператора поштового зв`язку, не може вважатись належним повідомленням сторони захисту про завершенням досудового розслідування, а тому весь час до дати безпосереднього вручення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування повинен бути включений у час досудового розслідування.

Оскільки захисник ОСОБА_8 отримав повідомлення про завершення досудового розслідування 07.10.2021, а обвинувачений та захисник ОСОБА_9 20.10.2021, тому суд вважав, що строк досудового розслідування закінчився 04.10.2021, тобто до початку повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування і саме до цієї дати досудове розслідування повинно бути закінчене шляхом направлення прокурором обвинувального акту до суду, тобто, відновлення провадження 20.10.2021, зміна підозри від 20.10.2021, складання та направлення обвинувального акту 26.10.2022 відбулось поза межами строку досудового розслідування, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 04.08.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. 30.09.2021 року підозрюваному та його захиснику ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_9 було повідомлено про завершення досудового розслідування за допомогою засобів зв`язку, в тому числі, через мобільний зв`язок; мобільний додаток для обміну особистими повідомленнями "Viber" на мобільні номери захисників, якими було прочитано повідомлення, про що свідчить відповідна позначка у додатку, а також за допомогою кур`єрської служби ПП "НВФ ТВІН-ДМ" (Код ), основним видом діяльності якої відповідно до КВЕД2010 значиться "53.20 Інша поштова та кур`єрська діяльність" на адресу захисників, а також підозрюваного, про що сформовано відповідні накладні від 30.09.2021 року.

На думку сторони обвинувачення фактичний термін досудового розслідування кримінального провадження не сплинув.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційних вимог сторони обвинувачення, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Вказує, що рішення суду є законним та вмотивованим, оскільки обвинувальний акт до суду дійсно надійшов лише 26.10.2021 року, тобто поза межами строків досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просили апеляційний суд залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини 1 або частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, перевіривши висновки суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції в повній мірі виконав вище наведені положення кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Рух кримінального провадження.

12 липня 2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номери кримінальних проваджень 0000123 та 0000124.

В цей же день, тобто 12 липня 2021 року винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження.

04 серпня 2021 року ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру.

25 жовтня 2021 року був складений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6

26 жовтня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду першої інстанції.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року дане кримінальне провадження закрито на підстав п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що направлення повідомлення через неповноважного оператора поштового зв`язку, не є належним повідомленням сторони захисту про завершенням досудового розслідування, а тому весь час до дати безпосереднього вручення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування повинен бути включений у час досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_8 отримав повідомлення про завершення досудового розслідування 07.10.2021, а обвинувачений та захисник ОСОБА_9 20.10.2021, тому суд вважав, що строк досудового розслідування закінчився 04.10.2021, тобто до початку повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування і саме до цієї дати досудове розслідування повинно бути закінчене шляхом направлення прокурором обвинувального акту до суду, тобто, відновлення провадження 20.10.2021, зміна підозри від 20.10.2021, складання та направлення обвинувального акту 26.10.2022 відбулось поза межами строку досудового розслідування, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

23 листопада 2022 року Дніпровський апеляційний суд залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування прийнятого рішення апеляційний суд зазначив, що у даному кримінальному провадженню проміжок часу з 30.09.2021 по 20.10.2021 не включається у строк досудового розслідування, у зв`язку з повідомленням стороною обвинувачення стороні захисту про завершення досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції у попередньому складі дійшов висновку, що останній днем направлення обвинувального акту до суду є 24 жовтня 2021 року.

В той час, як відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт надійшов до місцевого суду 26 жовтня 2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

11 травня 2023 року Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - ККС ВС) скасував ухвалу суду апеляційної інстанції та призначив новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

ККС ВС, окрім іншого, в постанові зазначив, що погоджується з висновком апеляційного суду про те, що постанова прокурора про відновлення досудового розслідування від 20 жовтня 2021 року не може бути підставою для поновлення відповідного строку після його закінчення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відповідної постанови про зупинення такого провадження в межах визначеного кримінальним процесуальним законом строку досудового розслідування.

Також, суд касаційної інстанції дав вказівки апеляційному суду, а саме під час нового апеляційного провадження надати оцінку доводам прокурора, наведеним у касаційній скарзі, зокрема, щодо безпідставності висновку місцевого суду про неналежне повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування через кур`єрську службу «ТВІН-ДМ» та мобільний застосунок «Вайбер».

Висновок суду апеляційної інстанції за результатами повторного апеляційного провадження.

За змістом частин 2, 3 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За змістом ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Матеріалами справ встановлено та цей факт не оскаржується сторонами, що 04 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, який не відноситься до тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, тому, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування закінчувався 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, яка діяла на час вчинення процесуальної дії) строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Процесуальний спір у цій справі, який належить вирішити суду апеляційної інстанції, полягає в тому, чи був обвинувальний акт скерований до суду в межах строку досудового розслідування і для правильного його вирішення ключове значення має належне дотримання прокурором вимог процесуального закону щодо порядку повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування (статті 135, 290 КПК України), адже саме з цього моменту, за усталеною судовою практикою суду касаційної інстанції навіть до змін, внесених Законом України № 2201-IX від 14.04.2022 до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк не входить до строків досудового розслідування.

На підтвердження належного виконання вказаних вимог процесуального закону та повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування, прокурор посилається на надані накладні кур`єрської служби «ТВІН-ДМ», основним видом діяльності якої у відповідному реєстрі значиться «інша поштова та кур`єрська діяльність», відповідно до яких повідомлення про закінчення досудового розслідування відправлено 30 вересня 2021 року. Наголошує, що вказана кур`єрська служба є належними суб`єктом підприємницької діяльності та оператором з надання послуг поштового зв`язку, а тому вважає безпідставним висновок місцевого суду про неналежне повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування.

Також прокурор стверджує, що 30 вересня 2021 року він направив відповідні повідомлення стороні захисту альтернативними засобами зв`язку, зокрема, через сповіщення у мобільному застосунку «Вайбер», які прочитані адресатами, таким чином, на думку прокурора, вжито достатніх заходів для повідомлення ОСОБА_6 та його захисників про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, оскільки повідомлення учасників кримінального провадження про проведення процесуальних дій через мобільний месенджер узгоджується із положеннями ст. 135 КПК України.

Проте з такими твердженнями прокурора, не можна погодитися, оскільки вони ґрунтуються на власному, помилковому тлумаченні положень кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів провадження, повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування датоване прокурором 30 вересня 2021 року, проте безпосередньо вручені ОСОБА_6 та його захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тільки 20 жовтня 2021 року (т. 1 а.к.п. 33, 34), тобто вже поза межами строку досудового розслідування.

Доводи прокурора про належне повідомлення сторони захисту, шляхом надсилання відповідного листа через кур`єрську службу «ТВІН-ДМ», були предметом перевірки в суді першої інстанції, які отримали належну оцінку, відхилені судом першої інстанції і з такими висновками слід погодитися з огляду на таке.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого покладено згідно з частиною шостою статті 8 Закону України «Про поштовий зв`язок» на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, організація кур`єрського зв`язку ТВІН-ДМ не є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, оскільки така служба не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства та не наділена такими правовим статусом та повноваженнями (правова позиція Верховного Суду від 12 вересня 2019 року, справа № 203/1546/17).

Крім того, як видно зі змісту накладних кур`єрської службу «ТВІН-ДМ», вони заповнені рукописним текстом, невстановленою особою, не містять відтисків штампів з відповідною датою (наприклад як на конвертах ДП "Укрпошта") та відповідних штрих-кодів за яким можна було б відстежити реєстрацію відправлення, його рух та факт вручення або не вручення адресату (т. 1 а.к.п. 69 - 71).

Щодо доводів прокурора про направлення 30 вересня 2021 року повідомлень стороні захисту через сповіщення у мобільному застосунку «Вайбер», що на його думку узгоджується із положеннями ст. 135 КПК України, то суд апеляційної інстанції відхиляє такі твердження прокурора, як явно безпідставні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як на підтвердження направлення вказаних повідомлень сторона захисту, прокурор посилається на скріншоти, ймовірно мобільного телефону, (т. 1 а.к.п. 36, 37) на яких містяться відомості про ім`я та прізвища одного з захисників та обвинуваченого.

Водночас, суд апеляційної інстанції не може визнати такі скрін-шоти належним доказом, в розумінні статей 135, 136 КПК, підтвердження відправлення та отримання таких повідомлень обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_8 , оскільки неможливо встановити чи дійсно вони відправленні на мобільні номери телефонів обвинуваченого та захисника. В застосунку "Вайбер" є можливість маніпулювати власником телефону найменуванням будь-якого номеру телефону телефонної книги, тобто будь-який номер телефону можна підписати іменем і прізвищем будь-якої особи та відправити відповідне повідомлення, зробивши скріншот.

Колегія суддів зауважує, що скріншоти, на які посилається прокурор в апеляційній та касаційній скарзі, не є електронним документом (підтвердженням) і в розумінні Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Колегія суддів наголошує, що тільки з 15 лютого 2023 року реалізовано можливість надсилання повісток і викликів від суду за допомогою месенджера Viber. Ці повідомлення надсилаються у месенджер в автоматичному режимі.

Відповідне нормативне підґрунтя закладено у оновленому Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженому наказом ДСА України від 23.01.2023 № 28 і таке повідомлення надсилається не з мобільного телефону співробітника апарата у вигляді фото, а в автоматичному режимі.

Суд апеляційної інстанції також зважає на правову позицію, яку ККС ВС сформулював у постанові від 04.11.2021 у справі № 326/1385/18, в якій зазначив, що направлення повідомлення про підозру та повісток підозрюваному, який перебуває на тимчасово окупованій території України, за допомогою месенджера «Viber» на номер телефону, яким користувався підозрюваний, та підтвердження того, що він переглянув ці повідомлення, відповідає положенням КПК та є додатковим заходом до основних способів інформування підозрюваного, передбачених КПК, як-то вручення повідомлення про підозру та повісток захиснику підозрюваного та вжиття заходів до їх вручення самому підозрюваному.

У зазначеній справі ККС ВС акцентував увагу, що надсилання повідомлення через "Вайбер" може бути додатковим заходом повідомлення до основних способів інформування підозрюваного, передбачених КПК і за умови встановлення, що таке повідомлення направлено на номер телефону, яким користувався підозрюваний та підтвердження того, що він переглянув ці повідомлення.

На відміну від вказаної справи, у цій справі сторона захисту заперечувала, що отримувала через "Вайбер" такі повідомлення, при цьому прокурор обрав основним способом повідомлення обвинуваченого та його захисника про завершення досудового розслідування, їх надсилання через кур`єрської службу «ТВІН-ДМ», яка не є оператором поштового зв`язку.

Крім того, за умови, що рішення про завершення досудового розслідування було прийняте саме 30 вересня 2021 року, прокурор не зміг надати логічне пояснення, чому він не направив повідомлення через належну установу поштового зв`язку, зокрема через ДП "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів визнає необґрунтованими відповідні доводи прокурора та погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині.

Стосовно доводів прокурора про відновлення досудового розслідування.

Статтею 282 КПК передбачені обставини за яких досудове розслідування підлягає відновленню.

За змістом положень частин 1 та 2 вказаної статті зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора: (1) якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, припинено чи скасовано воєнний стан, обмін підозрюваного як військовополоненого проведено або такий обмін не відбувся), (2) наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування за таких умов, (3) а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування невідкладно надається, а у випадку неможливості надання надсилається у триденний строк стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.

Стаття 282 КПК регулює процесуальні відносини пов`язані з відновленням досудового розслідування у кримінальному провадженні у якому приймалось рішення про його зупинення і не передбачає випадку відновлення досудового розслідування у випадку його завершення (ст. 290 КПК) та надання доступу учасникам кримінального провадження до матеріалів досудового розслідування, тобто у випадку звороту кримінального провадження, що мало місце у даному кримінальному провадженні.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові ККС ВС від 29.11.2021, у справі № 405/3805/20.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, також не містить інформації про прийняття процесуального рішення про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000123, внесеного до ЄРДР 12.07.2021. Доказів існування постанови про зупинення досудового розслідування, яка відповідає вимогам статті 280 КПК України, стороною обвинувачення не надано і апеляційному суду.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив, що постанова про зупинення кримінального провадження ним не приймалася.

Такі процесуальні маніпуляції прокурора, колегія суддів вважає створенням умов для штучного продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру.

У цій справі ККС ВС під час здійснення касаційного перегляду та скасування попередньої ухвали апеляційного суду вже надав оцінку вказаним доводами прокурора і погодився з висновком апеляційного суду про те, що постанова прокурора про відновлення досудового розслідування від 20 жовтня 2021 року не може бути підставою для поновлення відповідного строку після його закінчення, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відповідної постанови про зупинення такого провадження в межах визначеного кримінальним процесуальним законом строку досудового розслідування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 05 жовтня 2021 року, повідомлення про завершення досудового розслідування сторона захисту отримала 20 жовтня 2021 року і в цей же день ознайомилась з матеріалами досудового розслідування, тобто вже поза межами досудового розслідування і, відповідно, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадження скерований до суду 26 жовтня 2021 року, також поза межами строку досудового розслідування.

За таких обставин, прокурор мав всі підстави для самостійного прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а не приймати рішення в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Питання щодо застосування положень ст. 219 КПК України при визначенні строку досудового розслідування раніше неодноразово було предметом розгляду у судових рішеннях Верховного Суду. Так, у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ККС ВС) від 15 вересня 2021 року сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Аналогічні висновки щодо правильного застосування положень процесуального закону сформульовані ККС ВС також в постановах від 25.11.2021 у справі № 146/140/21, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, від 15.12.2021 у справі 483/911/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20, від 16.01.2023 у справі № 635/7519/20, а також у пунктах 18-20 мотивувальної частини постанови Об`єднаної палати ККС ВС від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20 та інших.

Відповідно до частини 2 статті 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Отже, висновки суду першої інстанції про наявність передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підстав для закриття кримінального провадження є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_6 - без зміни.

Керуючись статями 284, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000123, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4