справа № 336/1984/23
провадження № 1-кп/336/582/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18 серпня 2023 р. Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу,-

Встановив:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001596 від 19.10.2022 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1, ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурором під час судового засідання 03.07.2023 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, яке обґрунтоване наступним.

Солдат ОСОБА_5 19.10.2022 року о 00:20 перебуваючи у с.Креміно, 44, діючи умисно, маючи умисел на заподіяння смерті іншим людям, привів в положення для бойового застосування ввірений йому автомат АК№ НОМЕР_1 , калібру 5,45, здійснив стрільбу чергою в бік військовослужбовців, які знаходилися у приміщенні та вбив військослужбовців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом заподіяння множинних проникаючих наскрізних вогнепальних кульових поранень.

В ході розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 наявне психічне захворювання.

Так, відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи №36 ОСОБА_5 , виявив та виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни алкоголю з делірієм епісіндром в анамнезі.

Зазначений тимчасовий розлад психічної діяльності позбавляє ОСОБА_5 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2023 року, відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме поміщення до КП «ДБКЛПД» ДОР, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Бєхтерева, будинок №1 строком до 06.07.2023 року.

Необхідність продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 прокурор обґрунтовує наявністю висновку судово - психіатричної експертизи, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну поведінку та надасть можливість переховуватися від правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, які ще не допитані судом. Наявність обґрунтованої підозри, висновок експертизи, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 необхідно помістити до психіатричного закладу в умовах, що виключають його протиправну поведінку.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.

ОСОБА_5 та його законний представник, захисник не заперечували проти продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, судом враховується зміст клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , яке передано на розгляд суду, характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, що передбачено санкцією даної статті, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , який згідно висновку експерта виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни алкоголю з делірієм епісиндром по анамнезі. Зазначений тимчасовий розлад психічної діяльності позбавляє ОСОБА_5 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На час розгляду клопотання, доказів про зміну стану здоров`я ОСОБА_5 до суду не надходило.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 може ухилятися від суду, вчиняти інші суспільно-небезпечні діяння як з метою незаконного впливу інших осіб, так і з метою перешкодити здійсненню судового провадження. Вказане у сукупності з тим фактом, що ОСОБА_5 , виявляє ознаки активного типу суспільної небезпеки, враховуючи спосіб вчинення ним, суспільно-небезпечного діяння, наявність психічного розладу, схильність до зловживання алкогольними напоями, свідчить про продовження існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що ризики не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Крім цього, при прийнятті рішення суд враховує відомості про особу стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, особисті обставини його життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику, обставини вагомості наявних доказів та існування ризиків продовження чи повторення протиправної поведінки та в сукупності з ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України вважає, що наявність підстав для залишення особи відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу переважає інтереси забезпечення права на свободу та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, про які йдеться у клопотанні прокурора.

Доказів на зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення його до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, суду не надано, а судом не встановлено, що виправдовує обраний запобіжний захід, для запобігання ризикам.

Наявність підстав для поміщення особи щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 183, 314-316 КПК України, суд,-

постановив:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, а саме до КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги», що розташована за адресою: 49115, м. Дніпро, вулиця Бехтерева, 1, будинок 1 строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 жовтня 2023 року включно.

Строк дії ухвали до 16.10.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1