КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 537/913/22

Провадження № 1-кп/534/55/23

29 червня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні 0000629 від 01.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області на стадії підготовчого провадження знаходиться згадане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 . Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 інкриміновано скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.04.2023 скасовано ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.03.2023 та призначено новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції, а також продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого засідання у суді першої інстанції, але не більше 60 днів, тобто 03.06.2023.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.05.2023 задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні 29.06.2023 судом постановлено на обговорення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_7 надав пояснення суду, відповідно до яких підтримав своє клопотання та просив задовольнити.

Захисники обвинуваченого просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та обрати цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, надали пояснення суду, прохали визначити розмір застави 100 000 гривень, у випадку обрання обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав своїх захисників.

Потерпілі до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. У матеріалах справи є заяви, у яких потерпілі просили суд розглядати справу у підготовчому судовому засіданні без їх участі.

Суд у контексті наведеного питання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_6 звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, під час судового провадження запобіжні заходи застосовуються судом за клопотанням прокурора, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Клопотання про застосування стосовно обвинуваченого найсуворішого виду запобіжного заходу вмотивовано можливістю ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за яке може бути призначено судом покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років (ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 12 КК України; ч. 3 ст. 68 КК України), переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків. На думку прокурора вказані ризики продовжують існувати.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від суду, на тому рівні, щоб їм запобігти, можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Суд зазначає, що одне з інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень є умисним, тяжким злочином, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом оцінено тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд дійшов переконання про наявність наголошених стороною обвинувачення ризиків, які продовжують існувати.

Суд, заслухавши вищенаведені пояснення прокурора, захисників, обвинуваченого дійшов наступник висновків.

У ч. 3 ст. 331 КПК України врегульовано питання продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду, що здійснюється за правилами глави 28 розділу VI КПК України.

Таким чином положення ч. 3 ст. 331 КПК України не застосовуються при здійсненні підготовчого провадження, процесуальний порядок якого визначено главою 27 розділу IV КПК України.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, на якій наголошував і прокурор, а також те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Проте, встановлені в судовому засіданні обставини та характеристики особи обвинуваченого, у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Порядок вручення клопотання прокурора захисникам і обвинуваченому суд вважає не порушеним.

Суд враховує, що тривалий час, попри вжиті виключно судом заходи, перекладча не залучено до справи з об`єктивних причин, цивільні позови потерпілими не заявлено, потерпілі у судові засідання не з`являються, справа тривалий час (один рік) знаходиться на стадії підготовчого провадження, обвинувачений безперервно перебуває під вартою.

Суд розглянув питання щодо можливість застосування застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахування тяжкості інкримінованого злочину та відомостей, що характеризують підозрюваного, суд визначає заставу, достатню для забезпечення обвинуваченого належної процесуальної поведінки у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень із покладенням на обвинуваченого передбачених законом обов`язків.

Відтак, суд приходить до висновку, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченому процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, якого необхідно обрати на шістдесят днів із застосуванням застави.

Керуючись ст.ст. 115, 176-178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_6 застави, покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожним викликом до суду;

2) не відлучатись з м. Кременчука та Кременчуцького району Полтавської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали діє до 27 серпня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_6 та його захисникам.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та начальнику ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ