Провадження № 1-кс/750/3982/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002099 від 14.06.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Олевського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, неповнолітніх дітей не маючого, працюючого сортувальником в "Обухівміськторгресурси", військовослудбовця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 15.09.2023 без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник адвокат просила обрати стосовно підозрюваного особисте зобов`язання. Посилалась на те, що потерпілий має легкі тілесні ушкодження, що виключає кваліфікацію за ст. 115 КК України. Ризики є недоведеними. Можливості виїхати за межі України підозрюваний не має, зважаючи на воєнний стан в державі.

Підозрюваний погодився із захисником. Власних доповнень не мав.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002099 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.

14.06.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.06.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

16.06.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.08.2023 без визначення розміру застави.

Постановою керівника Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 02.08.2023 продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до 15.09.2023.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження підозрюваному терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчий та прокурор в клопотанні наполягають на існуванні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали кримінального провадження, наданих до клопотання на підтвердження заявлених в ньому доводів та підстав, приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Дослідженням даних про особу підозрюваного встановлено, що він неодружений, раніше не судимий, є військовослужбовцем.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі №0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, інші обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, зазначеного прокурором, як переховування підозрюваного від суду через тиску тягаря можливого відбування покарання.

Заперечення захисника з цього приводу не приймається до уваги, оскільки переховування може мати місце в межах території держави України.

Оцінивши доводи прокурора щодо існування ризику впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає його доведеним, зважаючи на те, що такий ризик існує до допиту зазначених осіб під час судового розгляду кримінального провадження. Крім того, показання свідків та підозрюваного різняться.

Щодо наявності ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом, слідчий суддя зазначає, що ці доводи сторони обвинувачення є є достатньо переконливими, а тому не приймається слідчим суддею до уваги.

В оцінці ризику щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя приходить до висновку, що цей ризик, наведений слідчим в клопотанні та підтриманий прокурором в судовому засіданні, не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Також слідчий суддя зауважує, що питання остаточної кваліфікації дій підозрюваного не входить до повноважень слідчого судді.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного спливає 12.08.2023, але для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування необхідно виконати певний обсяг процесуальних та слідчих дій, зазначених у клопотанні, а саме отримати висновки призначених експертиз, здійснити відкриття матеріалів стороні захисту, забезпечити її право на ознайомлення з даними матеріалами, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх учасникам кримінального провадження, які неможливо здійснити до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, клопотання є достатньо обґрунтованим та доведеним і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та ризики визначені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, такий з урахуванням його тривалості, обсягу доказів, не виходить за межі розумного строку, розмір застави не визначати.

Керуючись ст.ст.177, 183, 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 15.09.2023, з подальшим триманням у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Розмір застави не визначати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1