Справа № 304/1147/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/382/22 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 18.07.2022 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 18.07.2022 у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 19.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України до 16.09.2022 покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 по 06 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Дата закінчення дії ухвали 16.09.2022.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз?яснено підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з?являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов?язаних із виконанням покладених на нього обов?язків, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов?язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Як встановлено солідчим суддею місцевого суду, слідчий СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до нього з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України у кримінальному провадженні № 0000198 від 19.04.2022 з таких підстав.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , заздалегідь домовившись з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншими невстановленими на даний час особами про спільне вчинення грабежу, 19.04.2022, біля 11 год., на невстановленому органом досудового розслідування транспортному засобі приїхали неподалік до місця вчинення злочину, а саме неподалік будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого усі вони вийшли з транспортного засобу та пішли до будинку, де діючи за попередньою змовою групою осіб, визначивши роль кожного учасника, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, діючи відкрито, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на грабіж, через незачинені ворота потрапили на територію дворогосподарства, де, підійшовши до гаражних воріт, поштовхом відчинили їх та проникли до гаражного приміщення, перебуваючи у якому шляхом пошкодження відчинили вхідні двері до будинку та потрапили на перший поверх, де зустрілися з потерпілою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Одразу після цього ОСОБА_13 з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою заштовхали ОСОБА_14 до ванної кімнати, де ОСОБА_15 , підперши двері стільцем, залишився спостерігати за потерпілою, а ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та невстановлені на даний час органом досудового розслідування особи піднялися на третій поверх вказаного будинку, де шляхом віджиму дверцят сейфу, який знаходився у стіні, відчинили його та викрали кошти в сумі 10 500 доларів США, 2 500 євро, після чого з іншим кімнат будинку здійснили крадіжку дерев`яної шкатулки з ювелірними виробами, в якій знаходилися дві золоті чоловічі печатки (перстні), одна з яких із гравіюванням «М Ю», 4 пари золотих дитячих сережок, комплект золотих сережок та обручки з жовтим камінням, золоті обручка з браслетом та двох чоловічих годинників марки «IWC AQUATIMER» та «OMEGA de Ville», та 17 000 грн, 50 євро і 30 доларів, які знаходилися у сумці, яка була в кладовій кімнаті на першому поверсі будинку.

Після цього біля 13 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими на даний час особами вийшли з будинку та через город, який розташований позаду цього будинку, залишили територію домогосподарства, сівши до відповідного транспортного засобу, покинули місце вчинення злочину у невідомому напрямку, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об?єктивний зв?язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України є обґрунтована.

До клопотання слідчого доано письмові документи:

- протокол огляду місця події від 19.04.2022;

- протокол проведення впізнання за фотознімками від 14.06.2022;

- протокол проведення обшуку від 28.06.2022;

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 12.07.2022;

- показання свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

- показання потерпілої ОСОБА_14 ;

- висновок судової товарознавчої експертизи від 23.05.2022.

У кримінальному провадженні № 0000198 від 19.04.2022 наявні речові докази: наручний годинник марки «OMEGA» моделі «de Ville»; посвідчення № НОМЕР_1 від 10.04.2008 на ім?я ОСОБА_20 .

Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке.

Підозрюваний ОСОБА_6 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано ряд свідків, чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий просить слідчого суддю місцевого суду врахувати такі обставини:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - у матеріалах досудового розслідування містяться докази, які є вагомими для повідомлення ОСОБА_6 про підозру, свідчать про об?єктивний зв?язок між підозрюваним та вчиненим ним вказаним вище кримінальним правопорушенням;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України - позбавлення волі строком від семи до десяти років;

3) вік та стан здоров?я підозрюваного;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) репутацію підозрюваного;

6) наявність судимостей у підозрюваного;

7) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

8) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

9) розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється;

10) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема, злочин вчинений групою осіб, на даному етапі не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а тому існує ризик продовження протиправної поведінки.

Слідчим суддею враховано рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.1 ч.1 ст.178 КПК України - слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно оголошеної ОСОБА_6 підозри 19.04.2022, у період з 11 по 13 год., по вул. Головна, у селі Нижнє Солотвино Ужгородського району, невстановлені особи чоловічої статі умисно, з корисливим мотивом, з метою збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та чекаючи їх настання, шляхом віджиму вхідних дверей проникли до будинку АДРЕСА_2 , де перебувала власниця ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку зачинили у ванній кімнаті та в подальшому відкрито заволоділи грошовими коштами, ювелірними виробами та іншими речами, чим спричинили матеріального збитку на суму, яка встановлюється.

Як вбачається з Витягу з ЄРДР від 12.07.2022, матеріали досудового розслідування за вказаним фактом внесені до ЄРДР за № 0000198 з правовою кваліфікацією дій особи за ч.4 ст.186 КК України.

14.07.2022 підозрюваному ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вирішуючи наведене вище клопотання слідчого, слідчий суддя місцевого суду поряд з положеннями кримінального процесуального законодавства України, врахував також практику ЄСПЛ, зокрема його рішення: «Чеботарі проти Молдови» - слова «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об?єктивно зв?язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, що викликають підозру, не обов?язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред?явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має сталі соціальні зв`язки, не судимий.

Слідчий суддя врахував також наступну практику ЄСПЛ, зокрема такі приписи:

1) при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов?язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» - справа «Харченко проти України,

2) тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу - справа «Хайредінов проти України».

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя місцевого суду визнав, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання в даному випадку найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику ЄСПЛ, зокрема, у справі «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашников проти Росії» викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя визнав, що в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим за ч.4 ст.186 КК України, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є обґрунтовані підстави вважати, що цей підозрювааний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв?язку з чим є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, із забороною останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 по 06 год., оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_22 просить оскаржувану у даній справі ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду від 18.07.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати та постановити нову, якою задовольнити наведене вище клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор ОСОБА_22 посилається на те, що слідчим суддею Перечинського районного суду допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об?єктивний зв?язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначеного вище кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами:

- протоколами: огляду місця події, проведення впізнання за фотознімками, проведення обшуку;

- повідомленням про підозру ОСОБА_15 від 12.07.2022;

- показаннями: свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , потерпілої ОСОБА_14 ;

- речовим доказом - каблучкою з металу жовтого кольору, з каменем білого кольору.

У клопотанні слідчого наведено ризики, передбачені ч.1 ст.177 КК України, які обґрунтовують необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно виливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому сторона обвинувачення вважає, що цей підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення допитано ряд свідків, чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Водночас варто зауважити, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Вказаний правовий припис кореспондується з ч.1 ст.23 КПК України, згідно з якою суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Усвідомлюючи зазначене, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Поза тим, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на таке. У контексті наведеного необхідно зазначити, що у вказаному кримінальному провадженні наявна особа, яка була присутня у будинку під час вчинення грабежу - ОСОБА_23 .

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе шляхом впливу на потерпілу та її родичів перешкодити досудовому розслідуванню, іншим чином сприяти неможливістю встановлення об?єктивної істини в кримінальному провадженні, перешкоджаючи у такий спосіб кримінальному провадженню.

Однак слідчим суддею місцевого суду всупереч вимог ст.370 КПК України всі вищезазначені обставини до уваги взяті не були, що призвело до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та до винесення незаконної та необґрунтованої ухвали про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_24 на підтримання поданої ним апеляційної скарги у даній справі, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які повністю заперечили проти наведеної вище апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, обговоривши доводи сторін, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_24 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст.184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим апеляційний суд вважає, і висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним передбаченого ч.4 ст.185 КК України кримінального правопорушення.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, інші, менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою з визначенням згідно ч.3 ст.183 КПК України розміру застави не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Таким, що ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах, колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме можливого переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд враховує обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наведених ризиків, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, що у свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та/або свідків даного кримінального провадження.

При оцінці ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, потерпілу апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 має реальну можливість спілкуватися зі свідками, потерпілою та впливати на них шляхом застосування певного психологічного тиску та спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для кримінального провадження.

Наведені обставини апеляційний суд визнає такими, що дають підстави вважати, що такі ризики мають місце і є доведеними.

Апеляційний суд визнає, що слідчим суддею місцевого суду не в повній мірі враховано наведені вище обставини й ризики та застосовано відносно підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_6 надто м?який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, який одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, несудимий (а.с. 83-84, 96,97,98), а також зазначені вище обставини тяжкого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала у даній справі щодо ОСОБА_6 про застосування надто м?якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає скасуванню з обранням запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 більш суворого у виді тримання під вартою.

З урахуванням даних, що позитивно характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд визнає обов?язковим в даному випадку застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, розмір якої визначити з урахуванням наведених вище даних про особу ОСОБА_6 , зокрема, наявність утриманців.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 182,183,194,196,197,404,405,407,418, 419,422, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 18.07.2022 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.09.2022.

Визначити розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_8 - вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: