Справа № 206/741/19
Провадження № 1-кп/206/7/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2023 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000513 від 12.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого середню освіту, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

19.02.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

24.05.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст .ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2010 року та остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 30 квітня 2013 року на підставі постанови Жовтоводського міського суду від 22 квітня 2013 року відповідно до ст.. 81 КК України звільнений умовно достроково, невідбутий строк 10 місяців 24 дні ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.296, ч. 2 ст. 194 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2018 близько 00.35 годин ОСОБА_3 у торгівельному кіоску ФОП « ОСОБА_6 », який розташований біля будинку АДРЕСА_3 та працює цілодобово, придбав вагове печиво "Сніжок» та, розрахувавшись з продавцем, відійшов від кіоска і почав слідувати по вул. Карагандинській у напрямку місця свого мешкання на АДРЕСА_2 .

На шляху слідування ОСОБА_3 , скуштувавши печиво, вирішив повернутись до торгівельного кіоску та здійснити його обмін, оскільки, на його думку, воно не відповідало якісним показникам.

Повернувшись, близько 00.38 годин 12.05.2018 до кіоску ФОП « ОСОБА_6 », розташованого біля буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 через відкрите для реалізації товарів покупцям вікно став в грубій формі, з використанням нецензурної лайки, вимагати від раніше знайомого продавця ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_8 , далі по тексту ОСОБА_9 ) обміняти придбане ним печиво, на що отримав відмову. Будучи незадоволеним реакцією продавця у відповідь на його вимогу, ОСОБА_3 , перебуваючи у тому ж місці в той же день та час, через відкрите вікно жбурнув придбане ним печиво всередину торгівельного кіоску, влучивши у продавця ОСОБА_7 та, погрожуючи їй фізичною розправою, попрямував від кіоску до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, тобто 12.05.2018 близько 01.00 годин, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме на безпричинне, з надуманого приводу (у зв?язку з відмовою обміняти печиво), спричинення тілесних ушкоджень раніше знайомій ОСОБА_7 - продавцю торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_6 ». та умисне пошкодження вказаного кіоску шляхом його підпалу. Для досягнення злочинного результату, в якості знаряддя для спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та одночасного пошкодження кіоску з товаром ФОП « ОСОБА_6 », тобто чужого майна, ОСОБА_3 вирішив використати рідину: бензин-розчинник «Уайт-Спіріт», що зберігалась за місцем його мешкання.

При цьому ОСОБА_3 в силу віку, освіти та життевого досвіду усвідомлював, що рідина - бензин-розчинник «Уайт-Спіріт» має легкозаймисті властивості.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 12.05.2018 в період часу з 01:00 годин по 02:57 годин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), продовжуючи перебувати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , із загальної кількості бензину-розчинника «Уайт-Спіріт», що зберігався у пластиковій пляшці об?ємом 1,0 л., перелив частину рідини в пластикову пляшку невстановленого об?єму, таким чином заздалегідь заготовивши її для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та, утримуючи вказану пляшку з рідиною при собі, попрямував від місця свого мешкання до цілодобового кіоску ФОП « ОСОБА_6 ».

З метою подальшої реалізації вказаного вище злочинного умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства на шляху руху, у невстановленому місці, ОСОБА_3 , знайшов скляну пляшку невстановленого об?єму, після чого налив туди з пластикової пляшки, що зберігав при собі, частину бензину-розчинника «Уайт-Спіріт» та заткнув горловину скляної пляшки фрагментом тканини, з метого ініціювання загоряння рідини від цього фрагменту тканини, тобто спеціально пристосував предмет, а саме пляшку з горючою рідиною та фрагментом тканини, для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_3 усвідомлював, що пляшка з вмістом в ній бензину-розчинника «Уайт-Спіріт» та фрагментом тканини є предметом, конструктивно призначеним для впливу на об?єкти, шляхом підпалу горючої рідини, що міститься в пляшці, при взаємодії з такими об?єктами, тобто є легкозаймистою рідиною.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_3 того ж дня, тобто 12.05.2018, приблизно о 02.58 годин, повернувся до торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_6 », який є об?єктом роздрібної торгівлі продуктів харчування населенню та розташований між проїжджою частиною та тротуарною доріжкою біля будинку АДРЕСА_3 , тобто в громадському місці. Знаходячись у безпосередній близькості з кіоском, ОСОБА_3 , діючи умисно, безпричинно, з надуманого приводу, із хуліганських спонукань, достовірно знаючи, що продавець ОСОБА_7 знаходиться в приміщенні кіоску, бажаючи спричинити ій тілесні ушкодження, створити небезпеку для її життя та здоров?я та продемонструвати в такий спосіб факт своєї переваги над особою жіночої статі, тобто нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі в суспільстві, а також бажаючи одночасно пошкодити торгівельний кіоск, діючи з особливою зухвалістю, утримуючи в правій руці скляну пляшку невстановленого об?єму, заповнену бензином-розчинником «Уайт-Спіріт», підпалив фрагмент тканини, заткнутий в горловину пляшки, тобто застосовуючи спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет, кинув її в напрямку вікна для реалізації товарів покупцям будівлі вищезазначеного продуктового кіоску.

В силу допущеної неточності, кинута ОСОБА_3 пляшка влучила в металеву решітку над віконним отвором торгівельного кіоску, та, відскочивши, впала на тротуарну плитку безпосередньо перед кіоском і розбилась, а наявний в ній бензин-розчинник «Уайт-Спіріт» спалахнув. ОСОБА_3 в той самий час підійшов до вікна для реалізації товарів покупцям вказаного торгівельного кіоску та в грубій формі, з використанням нецензурної лайки, висунув перед ОСОБА_7 вимогу відкрити вікно під приводом придбання цукерки, на що остання зажадала від нього припинення хуліганських дій та повідомила, що викликає поліцію.

Однак ОСОБА_10 , продовжуючи реалізувати раніше виниклий злочинний умисел, не реагуючи на вимогу ОСОБА_7 та не бажаючи припинення своїх хуліганських дій, перебуваючи у тому ж місці та в той же час, підійшов до бокової стіни будівлі кіоску зліва, де розташовані вхідні двері, призначені для працівників та, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов праці громадян, безперебійної роботи торгівельної точки, діючи умисно, безпричинно, з надуманого приводу, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю почав стукати ногами в двері, супроводжуючі такі дії грубою нецензурною лайкою та погрозами на адресу ОСОБА_7 . Крім того, продовжуючи діяти з особливою зухвалістю, яка виразилась у використанні предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 облив стіну та вікно кіоску бензином-розчинником «Уайт-Спіріт», що знаходився пластиковій пляшці невстановленого об?єму, після чого підпалив їх наявними в нього сірниками.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 пластикова обшивка стіни у вказаному місці та металопластикове вікно кіоску загорілись, чим було створено небезпеку для життя та здоров?я ОСОБА_7 , яка знаходилась всередині кіоску, припинено роботу торгівельного закладу, що є громадським місцем, до 08.00 години того ж дня, пошкоджено вказаний торгівельний кіоск та потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1194/19 від 11.04.2019, завдано майнову шкоду на загальну суму 3030,97 грн.

Вважаючи свої хуліганські дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 близько 03.05 год. з місця вчинення злочину зник, а випадкові перехожі загасили підпалений кіоск та допомогли ОСОБА_7 відчинити його вхідні двері.

Крім того, ОСОБА_3 того ж дня, тобто 12.05.2018, приблизно о 02.58 годин, перебуваючи біля торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_6 », належного ОСОБА_6 , що розташований між проїжджою частиною та тротуарною доріжкою біля будинку АДРЕСА_3 , в процесі вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з заздалегідь заготовленої ним пластикової пляшки невстановленого об?єму вилив на стіну та вікно кіоску бензин-розчинник «Уайт-Спріт», після чого підпалив їх наявними в нього сірниками.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 пластикова обшивка стіни у вказаному місці та металопластикове вікно кіоску загорілись, вказаний торгівельний кіоск пошкоджено та потерплій ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1194/19 від 11.04.2019, завдано майнову шкоду на загальну суму 3030,97 грн.

25.04.2023 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , а також наданими потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 письмовими заявами про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предметів, спеціально пристосованого тa заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та ч.2 ст.194 КК України, що виразилося в умисному пошкодженні чужого майна, шляхом підпалу, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч.2 ст. 194 у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 також просили затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Крім того, судом враховується, що ОСОБА_3 добровільно виявив бажання захищати Україну з початку військової агресії Російської федерації. У зв`язку з чим, був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований для проходження військової служби наказом ВЧ НОМЕР_1 №2 від 01.03.2022 та перебував в лавах ЗСУ з вказаної дати по 23.02.2023. На території Донецької області 27.07.2022 потрапив під артилерійський обстріл, отримав вогнепальне осколкове сліпе проникаюче черепно-мозкове поранення, у зв`язку з чим перебував на лікуванні в медичних закладах України.

Згідно даних свідоцтва про хворобу №1769, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, на підставі статті 75-а графи IIРозкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку. Звільнений з військової служби наказом ВЧ НОМЕР_1 №54 від 23.02.2023.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.296 КК України, що виразилося у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предметів, спеціально пристосованого тa заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та ч.2 ст.194 КК України, що виразилося в умисному пошкодженні чужого майна, шляхом підпалу, за якими слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25 квітня 2023 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст. 194 у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС витрати за проведення судової експертизи №1/8.4/3542 від 28.09.2018 в розмірі 1144,00 грн.

Речові докази:

- деформовану пластикову пляшку з нашаруванням речовини чорного кольору опечатаної до спец пакету «Експерта служба МВС України» №1747373, пожежне сміття, яке складається з обгорілих фрагментів полімерного матеріалу, фрагментів обгорілої тканини, осколків скла та речовини чорного кольору опечатане до спец пакету «Експертна служба МВС України» №0200573, рідину, яка знаходиться у пластиковій пляшці, має вуглеводний склад характерний для бензина-розчинника, опечатане до спецпакету «Експертна служба МВС України» №0200572 знищити;

- DVD-диск з записаними на нього файлами зберігати в матеріалах справи.

Повернути ОСОБА_11 внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Дніпропетровській області кошти у сумі 115 260 ( сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень, сплачених у якості застави за ОСОБА_3 на підставі квитанції (код)№1800-4954-2187-3521 від 06.12.2019 року, виданої банком АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1