Провадження № 1-кс/161/3891/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 25 липня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із виконуючим обов`язків керівника Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, розвідника - номера обслуги 2 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 15, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із виконуючим обов`язків керівника Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 № 3057-IX продовжено на 90 діб.

Так, ОСОБА_7 , вирішив вчинити новий умисний злочин - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для досягнення кінцевої мети даної злочинної діяльності - особистого збагачення, ОСОБА_7 , розуміючи, що самотужки, без залучення інших осіб, не зможе досягти бажаного злочинного результату, розробив відповідний злочинний план, який передбачав домовленість з іншими особами на вчинення спільних протиправних дій.

Так, ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 25.06.2023, володіючи інформацією про ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який за наявними у нього даними, являється фізичною особою підприємцем та за місцем проживання зберігає грошові кошти у особливо великих розмірах, обрав вказане житло для вчинення нападу на його власника та, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розраховуючи на успішне виконання передбачених планом злочинних дій, вступив у злочинну змову із військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 (111 окрема бригада територіальної оборони кадрового формування Сил територіальної оборони України в Луганській області) ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , запропонувавши останнім взяти участь у нападі з метою заволодіння майном, належним ОСОБА_8 , на що останні погодились.

Згідно розробленого плану передбачалося збирання та надання співучасникам інформації про місце знаходження житлового будинку ОСОБА_8 , де можуть знаходитись грошові кошти, встановлення способів викрадення зазначеного майна, а також здійснення спостереження за його володільцем, обстановкою поблизу місця вчинення злочину з метою попередження співучасників про небезпеку.

Крім цього, планом було визначено функції співвиконавців, які полягали в проникненні до житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, з подальшим нападом з метою заволодіння майном, належним останньому.

Для забезпечення надійного прикриття вчинення злочину, недопущення виявлення злочинних дій потерпілим чи працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_6 спільно зі своїми спільниками домовилися про вчинення злочину в час перебування ОСОБА_8 за місцем свого проживання, а також про використання ними непримітного одягу, засобів маскування зовнішності (рукавичок, балаклави), а також конспіративних засобів зв`язку з метою узгодження таким чином обставин та найбільш сприятливого, на їхню думку, часу вчинення розбійного нападу, щоб не бути викритими сторонніми особами.

В подальшому, в період часу з 25.06.2023 по 23.07.2023 ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив та мету, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ретельно готувалися до вчинення вказаного злочину, а саме здійснювали спостереження за громадянином ОСОБА_8 , за місцем його проживання, збирали інформацію про спосіб його життя, відсутність інших осіб за місцем його проживання, а також про наявність у ОСОБА_8 у його помешканні грошових коштів та іншого цінного майна.

Для реалізації вищевказаного злочинного плану ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , за заздалегідь узгодженим спільно з ОСОБА_7 планом, вчинили злочинні дії при наступних обставинах.

Так, 23.07.2023 близько 02 год. 20 хв., ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , використовуючи автомобіль марки «Jeep Cherokee» сірого кольору р.н.з. НОМЕР_4 , прибули на провулок Лісовий в с. Бахів Ковельського району Волинської області, де, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу на ОСОБА_8 , попередньо перевдягнувшись з військової форми, який залишили у вищевказаному транспортному засобі , у непримітний одяг, залишилися очікувати у вищезгаданому автомобілі неподалік домогосподарства з метою спостереження за навколишньою обстановкою та забезпечення швидкого зникнення ними з місця вчинення злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , 23.07.2023 близько 03 год 55 хв, через паркан, яким огороджене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проникли на його територію, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_8 , із застосуванням предмету зовні схожого на ніж та засобу сльозогінної дратівливої дії «Терен - 4», реалізуючи єдиний злочинний умисел, шляхом віджиму вікна за допомогою заздалегідь заготовленого засобу, проникли до житлового будинку за вказаною вище адресою, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були затримані працівниками правоохоронного органу безпосередньо при спробі вчинення розбійного нападу.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 187 КК України.

23.07.2023 о 04.00 год, у порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

23 липня 2023 року ОСОБА_6 оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 187 КК України.

Незважаючи на відмову давати покази щодо відомих йому обставин вчинення вказаного вище кримінального правопорушення та, відповідно, наразі ОСОБА_6 не сформував свою позицію стосовно визнання або заперечення своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 187 КК України, натомість його причетність повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 187 КК України, є встановлення фактичних даних, отриманих у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку, які зафіксовані в протоколах слідчих (розшукових) дій негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, на підставі яких доводиться його вина, а саме: Протоколом огляду речей/документів від 20.07.2023; Протоколом обшуку від 23.07.2023, проведеного за адресою: вул. Грабовського, 17 у м. Ковель; Протоколом огляду місця події від 23.07.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ; Протоколом обшуку від 23.07.2023 (автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», з закріпленими таблицями номерних знаків: НОМЕР_5 , що знаходився на прилеглій території до лісового масиву у селі Бахів Ковельського району); Протоколом обшуку від 23.07.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ; ротоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.07.2023; Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 від 19.07.2023; Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 від 06.07.2023; Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 05.07.2023; Протоколом за результатами проведення технічного контролю від 06.07.2023; Іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності, у тому числі, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

Вищевказані докази в сукупності між собою доводять факт причетності ОСОБА_6 до вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого умисно, наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 є немісцевим жителем, являється військовослужбовцем, а тому володіє навиками конспірації та розвідувальної діяльності, є діючими розвідниками в складі розвідувального взводу, відповідно, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи невідворотність покарання, а також ймовірність призначення покарання у виді позбавлення волі, може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, шляхом зміни свого фактичного місця проживання.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Даний ризик підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки, ОСОБА_6 на даний час не встановлено місце знаходження та не вилучено усі засоби та знаряддя, що готувалися підозрюваними у кримінальному провадженні для вчинення розбійного нападу на потерпілого. Тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може знищити речові докази, які мають доказове значення для матеріалів кримінального провадження, та з метою приховання доказів своєї протиправної діяльності та причетності до даного кримінального правопорушення інших осіб, може знищити, спотворити або сховати речові докази, які будуть підтверджувати даний факт, та перебуваючи на волі координувати дії осіб, з якими може перебувати у злочинній змові на знищення доказів, які на даний час встановлюються та збираються стороною обвинувачення.

3. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування, матиме можливість впливати на потерпілого та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також ще на не встановлених на даній стадії досудового розслідування інших свідків.

ОСОБА_6 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні з метою приховання доказів своєї протиправної діяльності та причетності до даного кримінального правопорушення.

Аналогічним чином, ОСОБА_6 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих. Тобто, останній у разі обрання відносно нього іншого, не пов`язаного з позбавленням волі запобіжного заходу, зможе незаконно впливати на свідків з метою зміни даних ними показів. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім цього, у кримінальному провадженні не встановлено ще усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Окрім цього, необхідно врахувати положення ч. 1 ст. 23 КПК України, згідно якої суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Згідно ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Таким чином, є достатні підстави вважати, що ризик незаконного впливу на потерпілого на теперішньому етапі досудового розслідування є високим, оскільки при обрані запобіжного заходу підозрюваному, відповідно до вимог ст. 184 КПК України, останньому вручено копії документів, в тому числі і протокол допиту потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_6 стали відомі його показання, номери телефонів.

Указане свідчить про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної щодо незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_6 на потерпілого.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Також, існує ризик того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може створювати штучні перешкоди для оперативного досудового розслідування, зокрема, створювати підстави для неявки до слідчого з поважних причин (у зв`язку з виконанням службових обов`язків тощо), чим самим затягуватиме досудове розслідування кримінального провадження.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий є обгрунтовані підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може продовжувати займатися протиправною діяльністю. Крім того, запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням права пересування підозрюваного, ізоляцією від суспільства та безперервного безпосереднього з боку службових осіб контролю за його поведінкою, не здатні в повній мірі запобігти настанню вищевказаних ризиків. Зокрема, домашній арешт не дає 100% гарантій запобіганню того, що підозрюваний може покинути приміщення за місцем постійного проживання з метою переховування від органу досудового розслідування або суду, та/або здійснення незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - єдиний, який здатний запобігти спробам підозрюваного ухилятися від участі в слідчих діях, де його участь є обов`язковою. Також, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки, він підозрюється у вчинені злочину, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких умисних злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру, та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня.

Вищевикладене свідчить про наявність в поведінці підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобігти наявним вищезазначеним ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до п.п. 4,5 ч. 4 ст. 183 КК України.

Беручи до уваги вказане та обставини, визначені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, лише вказаний запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вивченням даних про особу підозрюваного, не встановлено будь-яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу, та, як наслідок, забезпечили його належну процесуальну поведінку. Також, характеризуючи особу підозрюваного, слід зазначити, що ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин в умовах воєнного стану в Україні, а тому вказані обставини необхідно враховувати при обранні підозрюваному запобіжного заходу.

На даний час, у кримінальному провадженні існує обґрунтована підозра, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу та законним обмеженням підозрюваного ОСОБА_6 у праві свободи пересування, передбаченого ст. 33 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник просила визначити її підзахисному розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання ним, покладених на нього обов`язків. Надала суду письмові заперечення.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав доводи свого захисника.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000515 від 26.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України.

23.07.2023 року ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик - це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Суд вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судимий, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Крім того, до суду надійшло клопотання від ОСОБА_11 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_6 , з тих підстав, що останній не дивлячись на наявність погашених судимостей характеризується з позитивної сторони, одружений, має неповнолітню дитину, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_6 , та ОСОБА_11 має можливість здійснювати позитивний вплив на підозрюваного.

Так, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. (ст. 180 КПК України)

Втім, слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість скоєного злочину, як незакінчений замах на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, який відноситься до категорії особливо тяжкого, не достатність наданих характеризуючих доказів на поручителя, з яких би суд міг встановити, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на підозрюваного, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку, не вбачає підстав для передачі підозрюваного на поруки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя не погоджується з доводами слідчого у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та відповідно до ч. 5 ст 182 КПК України вважає за можливе визначити йому заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби - паспорт України для виїзду за кордон.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із виконуючим обов`язків керівника Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 23 липня 2023 року до 20 вересня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор».

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 23 липня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

-не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби - паспорт України для виїзду за кордон;

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27 липня 2023 року о 09-15 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1