Справа № 468/1435/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

29.06.2023 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 239 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 239 ч. 1 КК України, за фактом забруднення земель комунальної власності з кадастровими номерами :04:051:0019 та :09:000:0442.

29.06.2023 року до суду надійшло клопотання слідчого Баштанського РВП ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку володіння, розташованого по АДРЕСА_1 , з метою виявлення і вилучення документів щодо здійснення господарської діяльності з виготовлення соняшникової олії, у тому числі оригіналів договорів, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, що стосуються поставки, переробки сировини, необхідної для виготовлення соняшникової олії, а також документації щодо вивезення та утилізації відходів такої переробки (за період з 01.01.2022 року по 28.6.2023 року); зразків відходів сировини, що використовувалась для виробництва соняшникової олії; відеореєстраторів (накопичувачів інформації), на яких може бути зафіксована інформація з камер спостереження щодо вивезення та утилізації відходів переробки сировини, що використовується у процесі виготовлення соняшникової олії; установчих документів ТОВ «Соняшниковий світанок», ТОВ «Злато поле» та ТОВ «Зоря Баштанки».

Вислухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 3 КПК України завдання слідчого судді в кримінальному провадженні - здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Однією із загальних засад кримінального провадження є забезпечення недоторканості житла чи іншого володіння особи, яка забороняє проникнення до такого володіння без вмотивованого судового рішення, що, у свою чергу, вимагає від слідчого судді перевірити вагомість та достатність підстав для втручання у право особи на недоторканість його володіння.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

При цьому, серед іншого, сторона обвинувачення обґрунтовує доцільність проведення обшуку необхідністю вилучення оригіналів документів про відповідну господарську діяльність ряду юридичних осіб, оригіналів їх правовстановлюючих документів та вилучення зразків відходів.

Проте, клопотання взагалі не має обґрунтування необхідності в межах даного кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, щодо забруднення земель, вилучення оригіналів відповідних документів щодо господарської діяльності суб`єктів господарювання (яка може бути незавершеною), тим більше необхідності вилучення оригіналів правовстановлюючих документів таких суб`єктів господарювання. На думку слідчого судді, таке вилучення є непропорційним втручанням в права суб`єктів господарювання та не виправдовується інтересами органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження

Крім того, відсутні відомості про неможливість сторони обвинувачення ознайомитись з такими документами в порядку тимчасового доступу до речей і документів за ст. 160 КПК України.

Так само щодо необхідності проведення обшуку для вилучення зразків відходів сировини, що використовувалась для виробництва соняшникової олії, то, по-перше, відповідно до ст. 245 КПК України необхідність вилучення певних зразків зумовлене призначенням відповідної експертизи, після призначення якої та з метою її проведення і відбираються відповідні зразки. Натомість до клопотання не долучені відомості про те, що слідчим призначена будь-яка експертиза, для проведення якої у слідчого виникла необхідність отримання відповідних зразків. По-друге, ч.2 ст. 245 КПК України прямо вказує, що порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Отже слідчим не доведено, що в даному випадку обшук є найбільш доцільним способом відшукання та вилучення заявлених речей і документів.

Також матеріали клопотання не містить жодних відомостей, що місцевість, де виявлене засмічення земельних ділянок взагалі перебуває в зоні дії відповідних камер спостереження, які знаходяться на території заявленого володіння, або в заявленому володінні є камери спостереження, які б могли охопити місцевість, де виявлене забруднення, отже не доведено, що відшукувані речі знаходяться у зазначеному в клопотанні володінні особи.

Крім того, в супереч вимогам п. 6 ч.3 ст. 234 КПК України в клопотанні взагалі не вказано, хто є власником та володільцем володіння, розташованого по АДРЕСА_1 , натомість до клопотання долучені відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого слідує, що за вказаною адресою фактично зареєстровано ряд нерухомих об`єктів, земельних ділянок, які належать різним особам та фактично є самостійними володіннями в розумінні ст. 233 КПК України.

Також з матеріалів клопотання слідує, що до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України за фактом забруднення земель комунальної власності з кадастровими номерами :04:051:0019 та :09:000:0442. До клопотання долучені докази засмічення даних земельних ділянок та спричинення цим матеріальної шкоди.

Проте, в контексті положення ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є не будь-яке порушення, а суспільно небезпечне винне діяння, яке передбачене КК України.

При цьому, ч.1 ст. 239 КК України передбачає кримінальну відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

За такого, склад даного кримінального правопорушення передбачає не лише просто саме по собі забруднення земель, а і обов`язкові умови того, що таке забруднення сталось внаслідок порушення спеціальних правил, що таке забруднення було здійснене шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля відходами і що це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Проте матеріали клопотання не містять жодних доказів того, що таке забруднення сталось внаслідок порушення спеціальних правил, таке забруднення було здійснене шкідливими відходами і це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

За такого, слідчому судді всупереч вимогам ст. 234, 237 КПК України на надані докази, які б давали достатні підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене диспозицією ст. 239 ч.1 КК України.

Також проникнення до володіння особи з метою його обшуку є обмеженням прав власника та володільця майна, а тому подібне втручання буде виправданим та таким, що не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за умови одночасного дотримання наступних визначених в рішеннях Європейського суду з прав людини критеріїв: втручання має бути законним; має переслідувати «суспільний інтерес» та законну мету; має забезпечувати пропорційність між інтересами держави (суспільства) пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, відносно якої таке втручання здійснюється. У свою чергу, ненадання слідчому судді доказів вчинення кримінального правопорушення, про що вказано вище, вказує на те, що втручання у права особи щодо недоторканості володіння особи в такому випадку не буде законним.

Комплекс описаних вище обставин однозначно вказує на те, що в даному випадку слідчим в супереч вимогам ст. 234 КПК України не доведена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, що відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування, що відшукувані речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні володінні особи і що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в гарантовані права особи, а тому подібне втручання в права особи не є таким, що ґрунтується на законі, та не є пропорційним та таким, що переслідує законні цілі, за яких таке втручання є можливим та виправданим.

За такого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про проведення обшуку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.234,235,309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 239 ч. 1 КК України, про проведення обшуку володіння, розташованого по АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: