КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/4666/22 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4221/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року клопотання прокурора задоволено, продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25 серпня 2023 року включно, з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою суду від 28 липня 2022 року.

ОСОБА_6 , не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути справу і звільнити за відсутності складу злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Клопотання про розгляд апеляційної скарги саме за участі сторін, як це визначено ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не заявлено, у зв`язку із чим колегія суддів здійснює апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження. Крім того, в апеляційній скарзі захисник просив розглядати його апеляційну скаргу без участі.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України тапрактики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1та ч. 2 ст. 114-2 КК України, що є тяжким та особливо тяжким.

Зі змісту клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_6 прийняв пропозицію збройних сил російської федерації, був проголошений старостою села Нове Залісся Бучанського району Київської області, публічно закликав жителів села до співпраці зі збройними силами держави-агресора, самовільно захопив житловий будинок та земельну ділянку законного старости села. В подальшому ОСОБА_6 неодноразово надавав військовослужбовцям зс рф інформацію щодо розташування особового складу Збройних сил України та територіальної оборони, а також вчиняв інші дії, спрямовані на співпрацю військовослужбовцями держави-агресора.

Прокурор у клопотанні зазначав про встановлення наявності ризиків, а саме: спроби обвинуваченого переховуватися від суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також приймаючи до уваги, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення. Враховуючи відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків може вживати заходів до переховування від суду. ОСОБА_6 особисто знайомий зі свідками, тому може впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, враховуючи, що частина території України продовжує бути тимчасово окупованою, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин проти основ національної безпеки України.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти нові злочини та вірогідний ризик переховування його від суду, ризик впливу на свідків з метою зміни ними показів. Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просить звільнити його за відсутності складу злочину. Такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на даному етапі провадження встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками є завданням судового розгляду. При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування, продовження щодо особи обмежувальних заходів та не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов вмотивованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4