Справа № 331/1169/17
Провадження № 1-кп/331/14/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта повна професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України КК України.,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому зазначено, що в ході судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_5 10.03.2023 судом обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у тому числі з покладення обов`язків не відлучатись з місця проживання. В подальшою ухвалою суду строк дії вищевказаного запобіжного заходу продовжено до 05.07.2023.

На виконання вищевказаних ухвал співробітниками Відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проінформовано про відсутність ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання 13.04.2023, 09.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023 та 27.05.2023.

Також встановлено, що слідчим Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 30.05.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за фактом вчинення 20.05.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України .

Таким чином, встановлено, що обвинувачений порушив обов`язки покладені відповідно до ухвали суду.

При обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 необхідно враховувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього хронічних захворювань;

- відсутність міцних соціальних зв`язків;

- повторність вчинення кримінальних правопорушень.

Окрім того, стороною обвинувачення відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, а також вчинити інші кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику переховування від суду свідчить тяжкість інкримінованого ним злочину, а також той факт, що обвинувачений може отримати покарання у вигляді довготривалого позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований.

Наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення (передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, незважаючи на те, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Неможливість обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до суду не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні корисливого злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що дає достатні підстави вважати, що єдиним джерелом їхнього доходу, є вчинення корисливих злочинів.

Крім того, про неможливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність ризику переховуватись від суду і подальшого порушення більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України та п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України.

У зв`язку з чим, з метою захисту громадян і суспільства від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 , сторона обвинувачення приходить до висновку про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, сторона обвинувачення не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти встановленим ризикам, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування останнього від суду, здійснення впливу на свідків, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п. 79.

Посилаючись на вищенаведені обставини, прокурор просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб з поміщенням останнього до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, та просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав захисника та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

10.03.2023 р. судом обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у тому числі з покладення обов`язків не відлучатись з місця проживання. В подальшому, ухвалою суду строк дії вищевказаного запобіжного заходу продовжено до 05.07.2023.

В період з 27.04.2023 р. по 06.07.2023 р. співробітниками Відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 14 разів проінформовано суд про відсутність ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

06 липня 2023 року ухвалою суду оголошено розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, а також те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні корисливого злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що дає достатні підстави вважати, що єдиним джерелом його доходу, є вчинення корисливих злочинів.

Доводи обвинуваченого та його захисника з приводу відсутності в квартирі ОСОБА_5 домофону, внаслідок чого він не мав можливості повідомити працівникам поліції про дотримання ним цілодобового домашнього арешту, суд відхиляє як намагання уникнути відповідальності за порушення встановленого судом запобіжного захисту у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.-п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені прокурором ризики, а саме можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, об`єктивно існують.

Враховуючи існування ризиків, доведених прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності ОСОБА_5 до інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, поведінку ОСОБА_5 , яка свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинених кримінальних правопорушень, майнового стану обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 214720 грн., оскільки на переконання суду саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання обвинуваченим його обов`язків.

Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід, строком на 60 днів, а саме до 10.09.2023 року до 17 год. 30 хв. включно.

З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити.

Взяти негайно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 встановити терміном на 60 днів

Термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 встановити з 17 г.30 хв. 13.07.2023 р. по 17.г.30 хв. 10.09.2023 р., включно.

Встановити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 214720,00 (двісті тисяч сто чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу - застава ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі внесення застави і звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , з-під варти покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик суду.

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 10.09.2023 року до 17 год. 30 хв. включно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1