1Справа № 335/3804/22 1-кс/335/1085/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 31.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням про арешт майна, у якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 18.04.2023 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів в сумі 320 гривень.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 31.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, діючи умисно, з метою отримання прибутку, створили нелегальні клуби на території м. Запоріжжя, в яких за допомогою ігрових автоматів та комп`ютерів, встановлених у цих приміщеннях, без отримання в установленому порядку ліцензій, стали здійснювати діяльність, пов`язану з наданням послуг грального бізнесу у вигляді проведення азартних ігор на ігрових автоматах.

Окрім того, встановлено, що у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , працює зал, в якому займаються гральним бізнесом.

18.04.2023, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку за вищевказаною адресою були вилучені предмети, які мають значення для досудового розслідування, а саме: 11 системних блоків; 11 моніторів; грошові кошти в сумі 320 гривень; 1 принтер для друку чеків; 1 роутер; 1 маршрутизатор; 4 камери «Imou»; 2 мобільні телефони; відеосервер «Alhua»; 12 комп`ютерних мишок (маніпуляторів); 14 комп`ютерних клавіатур.

Слідчий вказує, що на даний час існує сукупність підстав вважати, що зазначені грошові кошти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом його вчинення, у зв`язку із чим з метою збереження речових доказів звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Дослідивши клопотання на його відповідність вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до висновку, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 31.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 здійснюється з приводу діяльності на території м. Запоріжжя нелегальних клубів, в яких за допомогою ігрових автоматів та комп`ютерів надаються послуги грального бізнесу у вигляді проведення азартних ігор, без отримання в установленому порядку ліцензій.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення: грального обладнання (гральних автоматів, персональних комп`ютерів, моніторів, клавіатур, за допомогою яких надається доступ до азартних ігор); документів на придбання грального обладнання; комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, флешок, на яких можуть зберігатися файли (ключі) доступу сайтів з азартними іграми, відео реєстратори, відеозаписи з камер відеоспостереження; камери відео спостереження, маршрутизатори, Wi-fi роутери, касових апаратів, чорнових записів (зошитів, блокнотів, аркушів паперу), які містять відомості про правила гри, інформацію про гравців, та проведені ними ігри; мобільних телефонів, планшетів, сім-карток мобільних операторів за допомогою яких особи, які причетні до вчинення вказаного правопорушення спілкуються між собою та іншими особами, договорів оренди приміщень за вказаною адресою між власником та орендаторами, договорів з надання послуг мережі Інтернету.

18.04.2023, на підставі вказаної ухвали слідчого судді, слідчим було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено: 11 системних блоків; 11 моніторів; грошові кошти в сумі 320 гривень; 1 принтер для друку чеків; 1 роутер; 1 маршрутизатор; 4 камери «Imou»; 2 мобільні телефони; відеосервер «Alhua»; 12 комп`ютерних мишок (маніпуляторів); 14 комп`ютерних клавіатур.

20.04.2023 до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 про арешт майна, яке вилучене 18.04.2023 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів в сумі 320 грн.

Главою 17 КПК України регулюються питання щодо накладення арешту на майно, порядок подання та розгляду клопотань про арешт майна, вирішення питання про арешт майна, а також порядок скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено мету накладення арешту на майно, зокрема арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, має право звернутися в тому числі слідчий за погодженням з прокурором.

У ч. 2 ст. 171 КПК України викладено вимоги, яким повинно відповідати клопотання слідчого про арешт майна.

Так, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

перелік і види майна, що належить арештувати;

документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дослідивши клопотання слідчого про арешт майна та додані в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що вказане клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначає про те, що вилучені в ході обшуку грошові кошти, на які він просить накласти арешт, відповідають ознакам речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, у вказаному клопотанні про арешт майна зазначено суму грошових коштів на які слідчий просить накласти арешт та які на думку слідчого є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, проте слідчим не наведено обґрунтування ознак речового доказу цих грошових коштів, зокрема, чи були вказані грошові кошти знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди злочину зберегли на собі вказані грошові кошти, або ж які відомості містяться в них, як доказ якого факту чи обставин вони можуть бути використані, або які є підстави вважати, що ці грошові кошти набуті протиправним шляхом, тобто слідчим фактично не зазначено підстави та мету такого арешту щодо грошових коштів, на які він просить накласти арешт, що свідчить про недотримання слідчим вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Із обставин, які зазначені у клопотанні, неможливо встановити чи мають вказані грошові кошти відношення до кримінального провадження по якому проводиться досудове розслідування, та чи дійсно вони відповідають ознакам речового доказу у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 203-2 КК України, поняття якого викладено у ст. 98 КПК України.

Клопотання містить лише загальну тезу, що вилучені грошові кошти мають ознаки речових доказів.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Разом з тим, клопотання слідчого не містить документів, які підтверджують право власності на вилучені грошові кошти, що належить арештувати, як і не містить конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами грошовими коштами.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, оскільки клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що його слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, які викладені в ухвалі.

Керуючись ст. ст. 172, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , повернути прокурору для усунення його недоліків в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 172 КПК України.

Встановити строк для усунення недоліків клопотання протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання прокурором вказаної ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1