Справа №761/7654/23. Провадження №11-кп/824/2836/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні № 0001909 від 28 липня 2022 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - задоволено частково.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 травня 2023 року включно.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу - застава за обвинуваченого).

Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_7 , у разі внесення застави.

Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Київського СІЗО або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Київського СІЗО або іншої установи, де обвинувачений утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти і повідомити усно і письмово прокурора та головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, суд також прийшов до переконання про існування на даний час ризику того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається та не має постійного джерела доходу. Судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, а також відведену йому роль у вчиненні інкримінованого правопорушення, з урахуванням чого суд не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Також слідчим суддею не встановлено обставин, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору. Отже, суд вважав доведеним наявність, заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягало частковому задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинувачений ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить: ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2023 року про обрання ОСОБА_7 , який є обвинуваченим у судовій справі №761/7654/23, судове провадження 1кп/761/2631/2023 кримінальному провадженні № 0001909 від 28.07.2022, за ч. 4 ст. 185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати; змінити ОСОБА_7 , який є обвинуваченим у судовій справі №761/7654/23, судове провадження 1кп/761/2631/2023 кримінальному провадженні №0001909 від 28.07.2022, за ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід (нічний домашній арешт або особисте зобов`язання).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що стороною обвинувачення належним чином не встановлені обставини та дані про особу обвинуваченого. Зокрема вказано, що обвинувачений не має постійного місця проживання в м. Києві з урахуванням відсутності реєстрації, проте ОСОБА_7 має постійне місце проживання про що він повідомив при затриманні та при обранні запобіжного заходу; зазначено, що немає соціальних зв`язків, проте ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітнього сина-інвалід, який потребує виховання та забезпечення з боку батька; зазначено, що не працює, проте, фактично працював до затримання в службі доставки Glovo.

Також наголошує на тому, що стороною обвинувачення не доведено жодного ризику.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить: змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на особисте зобов`язання або нічний домашній арешт; запросити на розгляд свідків.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що прокурором не було доведено жодного ризику.

Вказує, що не були допитані свідки, які могли б дати свідчення на його підтримку.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі обвинуваченого, захисника та прокурора, оскільки клопотань про їх участь в судовому засіданні не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №0001909 від 28 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 травня 2023 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу - застава за обвинуваченого).

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що існує доцільність подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї статті передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте, Європейський Суд з прав людини, зокрема у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Таким чином, при позбавленні особи волі та продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд повинен враховувати особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою у зв`язку з привалюванням суспільного інтересу та безпеки суспільства над правилом поваги до особистої свободи особи.

Так, перевіривши доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 травня 2023 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу - застава за обвинуваченого), колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадження щодо ОСОБА_7 не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Враховуючи, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений можуть переховуватись від суду з метою уникнення покарання за вчинене, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисник та обвинувачений, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що відсутні ризики є непереконливими, зважаючи на характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, які переконливо доводять існування вказаних ризиків, тому, на переконання колегії суддів, достатньо вмотивованим є висновок суду щодо необхідності тримання ОСОБА_7 під вартою, щоб завадити цьому.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник та обвинувачений просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційних скарг не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Отже, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, якою обрано обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4