Справа № 461/2396/23
Провадження № 1-кс/461/2011/23
УХВАЛА

13.04.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000435 від 19.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що як встановлено в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, незаконна діяльність групи правопорушників та особливістю незаконного переправлення осіб через державний кордон України (зокрема осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років) полягала у організації проставлення за грошову винагороду підроблених печаток в паспортах для виїзду за кордон замовника/клієнта (громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які в силу обмежень, які діють під час правового режиму воєнного стану, мають намір перетнути державний кордон України) двох печаток про «постійне проживання в Республіці Польща» та «взяття на постійний консульський облік в посольстві України в Республіці Польща».

Встановлено, що особи правопорушники свою незаконну діяльність здійснювали конспіративно, з елементами приховування, для зв`язку та комунікації з потенційними клієнтами використовували мобільні месенджери, для обміну документів використовували послуги ТОВ «Нова Пошта», де використовували в тому числі вигадані/легендовані анкетні дані та контактні номери телефонів, які часто змінювали, а для розрахунку використовували карткові рахунки банків за посередництва інших сторонніх осіб, на яких вони оформлені, тим самим максимально мінімізуючи контакт між правопорушниками та особами, які мають намір перетнути державний кордон України, що на їх думку, зменшувало ризик їх ідентифікації та викриття у вчиненому.

Окрім інкримінованого підозрюваним правопорушення, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх спільники об`єктивно причетні до інших аналогічних епізодів злочинної діяльності, зокрема до факту отримання та проставлення підроблених печаток - про постійне місце проживання в Республіка Польща в паспортах громадян України для виїзду за кордон на прізвище ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Слідчий вказує, що з метою конспірації, вказані документи підозрювана ОСОБА_5 під видуманими даними « ОСОБА_9 , м.т. НОМЕР_1 » отримала в посилці з номером накладної №59 0008 9230 1062, яка надійшла від адресата « ОСОБА_10 , м.т. НОМЕР_2 ».

Вказане підтверджується матеріалами досудового розслідування, в т.ч. матеріалами НСРД.

На виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України встановлено коло осіб, які можуть бути причетними до скоєння даного правопорушення та їх спільників.

Зокрема, встановлено, що видумані анкетні дані « ОСОБА_10 , м.т. НОМЕР_2 » (які використовувались для формування поштової накладної у вмісті якої були паспорти громадян України для виїзду за кордон на прізвища ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яка була адресована ОСОБА_5 ) використовував, а відтак до даного правопорушення причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

06.04.2023 за адресою проживання осіб, які можуть бути причетними до скоєння вказаного правопорушення проведено санкціоновані обшуки.

Так, 06.04.2023 за результатами санкціонованого обшуку за адресою проживання ОСОБА_12 АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- особистий мобільний телефон ОСОБА_12 марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 без сім - карток;

- особистий мобільний телефон ОСОБА_12 марки «iPhone XS», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім - карткою НОМЕР_7 .

В подальшому вилучені речі та документи визнано речовими доказами, а тому з метою їх збереження слідчий просив вказане клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі та без повідомлення володільців майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000435 від 19.10.2022, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого від 06 квітня 2023 року вилучені в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_12 АДРЕСА_1 речі визнано речовими доказами.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку від 06.04.2023 року за адресою проживання ОСОБА_12 АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження 0000435 від 19.10.2022, а саме:

- особистий мобільний телефон ОСОБА_12 марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 без сім - карток;

- особистий мобільний телефон ОСОБА_12 марки «iPhone XS», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім - карткою НОМЕР_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1