УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3017/23

05 вересня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000324 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області звернувся до суду із клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000324 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що солдат, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи навідником 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N 548-ХІV від 24 березня 1999 року, 13.07.2023 близько 23 год. 50 хв. з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , прибув до його помешкання, а саме: до будинку АДРЕСА_1 . В подальшому, перебуваючи на порозі вказаного будинку, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, завдав кулаком правої руки не менше двох ударів в ділянку грудної клітини та одного удару в ділянку обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді набряку, набубнявіння, компресії головного мозку, закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 07 год. 00 хв. помер на подвір`ї господарства за місцем свого проживання.

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 внесено відомості за №0000324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та проводиться досудове розслідування.

14.07.2023 о 13 год. 00 хв., за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Також 30.07.2023, о 17 год. 08 год., слідчим за погодженням з прокурором, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У своєму клопотанні слідчий звертає увагу суду на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, на те, що підозрюваний спробує: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та вважають за необхідне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні та без визначення можливості внесення застави.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 зазначаючи, що клопотання є необгрунтованим, а доводи викладені в ньому є надуманими. Також заначив, що стороною обвинувачення не надано жодних належних доказів на підтвердження нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень саме ОСОБА_5 . Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала виправдальні покази відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Вважає. що підозра є необгунтованою, а також прокурором та слідчим необгрунтовані ризики того, що ОСОБА_5 спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив застосувавти до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а самет домашній арешт.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 16 липня 2023 щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 11.09.2023 року, без визначення розміру застави.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу застосування запобіжного заходу не змінились, будь-яких доказів про зменшення чи відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України, суду не подано.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується доказами, на які посилається сторона обвинувачення.

Злочин, який інкримінується обвинуваченому відноситься до особливо тяжких злочинів.

Слідчим та прокурором також належно обґрунтовано та доведено наявність достатніх даних, що у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_5 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та будучи на волі може переховуватись задля уникнення від відповідальності так як санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійко проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків обгрунтований тим, що потерпілий та свідки ще не були допитані в судовому провадженні, а тому ОСОБА_5 , шляхом погроз, умовлянь, чи іншим чином може впливати на свідків та потерпілого з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час розгляду справи в суді.

Однак, ні слідчим у клопотання, ні прокурором у судовому засіданні не обгрунтований ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального провадження.

Суд, враховуючи, ризики передбачені ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_5 обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, небезпечного для життя, яке спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, вважає за доцільне продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, у якому підозрюється ОСОБА_5 , та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від органів досудового слідства та суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на цей час підстав для обрання підозрюваному інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону НОМЕР_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 14 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі Рівненськкий слідчий ізолятор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1