Справа № 274/2060/23
Провадження № 1-кп/0274/635/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 03.02.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.03.20014 Чуднівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 06.11.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

22.12.2022 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, умисно, повторно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 06 лютого 2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ ) через незачинені вхідні двері проник до приміщення житлового будинку.

Перебуваючи в одній із кімнат у житловому будинку, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 оглянув навколишню обстановку, де виявив та таємно викрав бувший у користуванні мобільний телефон марки «Nokia» модель «3110» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 425 грн. 33 коп. та бувший у користуванні мобільний телефон марки «Sony» модель «Хреrіа 21 С6903» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , 2/16 Gb пам`яті, вартістю 1316 грн. 67 коп., що належать ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1742 грн.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що перебуваючи в м. Бердичеві, більш точної адреси не пам`ятає, він дійсно зайшов до чужого будинку, звідки непомітно для інших викрав два мобільних телефони, які в подальшому продав на ринку за 700 гривень. Гроші витратив на власні потреби. Не заперечив жодних фактичних обставин обвинувачення. Критично ставиться до свого чинку, щиро кається, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, згідно яких, 22-23 грудня 2022 року вона перебувала за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 . Мобільні телефони лежали в одній з кімнат будинку на стільці. В день події вона не виявила їх зникнення, а звернула на це увагу вже на наступний день. Потім звернулась до поліції. Викрадене майно їй не повернуто. Просила не карати обвинуваченого суворо.

За клопотанням прокурора та згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає. Наслідки такого визнання, у вигляді позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, сторонам роз`яснено.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість ОСОБА_4 в межах висунутого обвинувачення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, щоразу за вчинення злочинів проти власності, посередньо характеризується за місцем проживання, неодружений, не працевлаштований, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та наявність статусу ветерана війни учасника бойових дій, який приймав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, зокрема характеру суспільно небезпечного діяння, вчиненого обвинуваченим, приймаючи до уваги його особу та санкцію статті, за якою суд визнає його винуватим, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, не зважаючи на це належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого потребує контролю з боку держави, а тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі. Поряд з цим, з врахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи позицію потерпілої, яка просила суд не карати обвинуваченого суворо, суд вважає за можливе застосувати ч.1 ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 185 КК України. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в порядку ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення цього кримінального провадження або речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, при цьому суд враховує особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, що передувала скоєнню злочинів.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 16.03.2023 року, таким чином зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за день.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місця з дня ухвалення вироку, тобто до 01.07.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судових експертиз у розмірі 1510 (одну тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області.

Головуючий - суддя ОСОБА_1