№ 336/4697/23
Пр. № 1-кс/336/618/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого під час огляду місяця події.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 23 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000921 внесено відомості за ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Приблизно о 10 год. 28 хв. 23.05.2023 року працівники поліції за викликом прибули до будинку АДРЕСА_1 , де виявили громадянина ОСОБА_3 , 1984 року народження, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який тримав у руці предмет схожий на ніж та погрожував ним.

Під час огляду місця події, який мав місце 23.05.2023 року будинку АДРЕСА_2 , вилучено предмет схожий на ніж.

Посилаючись в обгрунтування клопотання на те, що вказаний предмет має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, між тим він є тимчасово вилученим під час невідкладного проникнення до будинку, в інтересах запобігання приховуванню цього майна просить про накладення на нього арешту.

Слідчий до суду не з`явився, що в силу ст. 272 КПК України не є перешкодою для вирішення клопотання.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, якщо арешт майна накладається з метою конфіскації майна;

розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування предмету, що мають статус речового доказу в цьому провадженні за вказаними суддею критеріями.

Суддя враховує ту обставину, що вказане майно може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні, оскільки за умови доведення факту носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, цей предмет є знаряддям вчинення злочинних дій.

Бере до уваги суддя і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 23 травня 2023 року під час огляду місця події в будинку АДРЕСА_2 , предмет схожий на ніж.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1