Справа № 191/786/17
Провадження № 1-кп/191/185/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого- ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000186 від 28.01.2017, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дніпровське Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 29 грудня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, будучи раніше знайомим з ОСОБА_4 , та достовірно знаючи, що останній має регулярні заробітки та заощадження, з метою реалізації виниклого умислу на протиправне заволодіння майном ОСОБА_4 прийшов в до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 та почав чекати на ОСОБА_4 на сходовому між 3 та 4 поверхами.

Побачивши о 17 годині 30 хвилин, що ОСОБА_4 підіймається сходами до квартири, та в той час як останній проходив повз нього, ОСОБА_5 смикнув за праву руку та повернув до себе. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на неправомірне отримання від ОСОБА_4 грошових коштів, ОСОБА_5 , розуміючи, що його вимоги не будуть задоволені якщо ОСОБА_6 до цього не примусити, застосовуючи погрози насильства, висунув вимогу передати йому грошові кошти в сумі 20000 гривень, але почувши від ОСОБА_4 що в не має такої суми грошей, діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, умисно почав вимагати грошові кошти сумі 4000 гривень.

ОСОБА_4 , сприймаючи погрози як реальні, та остерігаючись за своє здоров`я, зайшов до приміщення своєї квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_5 залишився його чекати за вхідними дверями до квартири. Дочекавшись, поки ОСОБА_4 винесе гроші, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , отримавши від потерпілого грошові кошти в сумі 4000 гривень, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, завдавши ОСОБА_4 матеріальних збитків.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 січня 2017 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 з метою протиправного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 прийшов до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 та почав чекати на ОСОБА_4 на сходовому майданчику між 3 та 4 поверхами.

Побачивши о 17 годині 30 хвилин, що ОСОБА_4 підіймається сходами до квартири, та в той час як останній проходив повз нього, ОСОБА_5 смикнув за праву руку останнього та повернув до себе. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на неправомірне отримання від ОСОБА_4 грошових коштів, ОСОБА_5 , розуміючи, що його вимоги не будуть задоволені якщо ОСОБА_6 до цього не примусити, погрози насильства, діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, умисно почав вимагати грошові кошти в сумі 3000 гривень.

ОСОБА_4 , сприймаючи погрози як реальні, та остерігаючись за своє здоров`я, зайшов до приміщення своєї квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_5 залишився його чекати його за вхідними дверми до квартири. Дочекавшись поки ОСОБА_4 винесе гроші, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , отримавши від потерпілого грошові кошти в сумі 3000 гривень, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, завдавши ОСОБА_4 матеріальних збитків.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13 січня 2017 року о 17 годині 00 хв. ОСОБА_5 з метою протиправного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 прийшов до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 та почав чекати на ОСОБА_4 на сходовому майданчику між 3 та 4 поверхами.

Побачивши о 17 годині 30 хвилин, що ОСОБА_4 підіймається сходами до своєї квартири, та в той час як останній проходив повз нього, ОСОБА_5 смикнув за праву руку ОСОБА_4 та повернув до себе. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на неправомірне отримання від ОСОБА_4 грошових коштів, ОСОБА_5 розуміючи, що його вимоги не будуть задоволені якщо ОСОБА_4 до цього не примусити, застосовуючи погрози насильства, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, умисно почав вимагати кошти в сумі 2800 гривень.

ОСОБА_4 , сприймаючи погрози як реальні , та остерігаючись за своє здоров`я, зайшов до приміщення своєї квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_5 залишився його чекати за вхідними дверми до квартири. Дочекавшись, поки ОСОБА_5 винесе гроші, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , отримавши від потерпілого кошти в сумі 2800 гривень, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, завдавши ОСОБА_4 матеріальних збитків.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 9800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання).

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов на загальну суму 9800 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище. Зазначив, що готовий зараз частково відшкодувати матеріальні збитки.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив обставини злочину так, як вони викладені вище. Покарання обвинуваченому просив призначити згідно чинного законодавства. Цивільний позов підтримав та просив його задовольнити.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання).

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 9800 (дев`ять тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1