ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2774/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/970/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, громадянка України, не працююча, неодружена, із повною середньою освітою, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 13.07.2020 року близько 21 години, в приміщенні кухні житлового будинку АДРЕСА_1 , знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які розпивали спиртні напої.

В той же день, близько 21 години, знаходячись за вищевказаною адресою, у ході сумісного розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 раптово виникла сварка на ґрунті ревнощів. Під час зазначеної сварки 13.07.2020 року близько 21 години, у ОСОБА_8 , яка була присутня при конфлікті між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, свідомо припускаючи їх настання, нанесла ОСОБА_11 один удар кухонним ножем в область черевної порожнини, спричинивши останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/150-Зм/20 від 16 серпня 2020 року, одне проникаюче сліпе колото-різане поранення черевної порожнини з частковим ушкодженням стінки сигмоподібної кишки та її брижі, що ускладнилось у своїй течії розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яке по ступеню тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя. Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням. Оскільки вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, розміром є явно несправедливим через суворість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 суд правильно перекваліфікував з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченої.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше не судима, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебувала, не працювала, за місцем фактичного проживання характеризується як особа, у відношенні якої скарг не надходило, має двох неповнолітніх дітей 2005 року народження та 2015 року народження.

Суд не встановив обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , обставиною, що обтяжуює покарання, суд визнав, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Покарання призначене ОСОБА_8 за скоєнні нею злочин, а саме за ч. 1 ст. 121КК України - 8 (восьми) років позбавлення волі на переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

Отже, апеляційне прохання захисника про пом`якшення призначеного покарання належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер адже наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання обвинуваченій.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження, колегією суддів, не встановлені підстави для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинувачену призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення та ОСОБА_8 попередження вчинення нею нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника про пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді