Справа № 344/9607/23
Провадження № 11-кп/4808/426/23
Категорія ст.537 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Івано - Франківського міського суду від 07 липня 2023 року про заміну ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання - позбавлення волі на певний строк,-

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою подання начальника Державної установи « Івано - Франківська установа виконання покарання №12» задоволено.

Змінено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому 21.05.2004 року Апеляційним судом Івано - Франківської області за п.п. «а», «з», «і» ст. 93, ст.142 ч.3, ст. 215-3 ч.3, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року), покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк шістнадцять років.

Строк заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк шістнадцять років вказано обчислювати з дня заміни покарання - з 07.07.2023 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що в ході розгляду подання було доведено те, що за-суджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, його поведінка була сумлінною, упродовж тривалого часу перебування в умовах ізоляції від суспільства засуджений отримав заохочення, на день розгляду клопотання ОСОБА_8 відбув 24 роки 9 місяців 7 днів позбавлення волі, тобто наявні підстави для зміни ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, відповідно до ст. 82 ч.5 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , вважає ухвалу суду від 07.07.2023 року незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що із ухвали Івано - Франківського міського суду від 21.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_8 , перебував під вартою в Івано - Франківському СІЗО з 27.11.2001 року по 25.01.2005 рік, даний термін перебування під вартою становить 3 роки 2 місяці, який в подальшому було зараховано як рік за два. Станом на даний час ОСОБА_8 відбув покарання у виді позбавлення волі строком 24 роки 7 місяців, що значно перевищує термін визначений у законодавстві до зміни покарання у виді довічного позбавлення волі 15 років.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не було зараховано засудженому строк відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі, який перевищує термін 15 років. Окрім цього, звертає увагу суду на те, що не відбута частина покарання у виді довічного позбавлення волі при зміні судом більш м`яким, згідно ст. 73 КК України немає перерв. Таким чином обчислюється загальний безперервний термін покарання позбавлення волі який відбуває кожний засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі і при заміні судом більш м`яким на позбавлення волі на певний строк, має враховуватися строк понад 15 років який засуджений вже відбув.

Просить скасувати ухвалу Івано - Франківського міського суду від 07.07.2023 року та постановити нову ухвалу якою змінити ОСОБА_8 , покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк п`ятнадцять років.

Від призначеного п`ятнадцятирічного позбавлення волі ОСОБА_8 відняти строк по-карання яке останній відбув у виді довічного позбавлення волі, яке перевищує п`ятнадцятирічний термін.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_8 , та його захисника ОСОБА_10 , прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеля-ційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слід відмовити у її задоволенні з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до Івано - Франківського міського суду надійшло подання начальника ДУ « Івано - Франківська установа виконання покарання (№12)» у якому він просив суд замінити покарання засудженому ОСОБА_8 у виді довічного позбав-лення волі на більш м`яке покарання - позбавлення волі на певний строк.

В поданні були зазначені дані, які характеризують засудженого ОСОБА_8 , під час відбування покарання у виді довічного позбавлення волі та які свідчать про те, що останній став на шлях виправлення.

Зокрема, за час перебування під вартою в Івано - Франківському слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_8 , допустив порушення установленого порядку відбування покарання 1 раз, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому порядку. Заохочення не оголошувалися.

З 15.02.2005 року засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Івано - Франків-ська установа виконання покарання (№12 )». За час відбування покарання характеризується посередньо, допустив порушення установленого порядку відбування покарання 1 раз, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому порядку. За участь у творчих конкурсах та проведення ремонтних робіт, заохочувався чотири рази. Засуджений під час відбування покарання не перебував на профілактичних обліках.

10.05.2018 року комісією з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду Івано - Франківської установи ви-конання покарання №12 було прийнято рішення про застосування до засудженого ОСОБА_8 зміни умов тримання, відповідно до ст. ст. 100, 151-1 КВК України, шляхом переведен-ня з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки, у зв`язку із тим, що засу-джений своєю поведінкою довів, що стає на шлях виправлення.

23.05.2023 року адміністративною комісією Івано - Франківської установи виконання покарання №12 було прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою до-вів, що стає на шлях виправлення і до нього може бути застосовано заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Як вбачається з матеріалів подання, згідно висновку щодо ступеня виправлення засу-дженого ОСОБА_8 отримав 67 балів, отже став на шлях виправлення та має бути представ-лений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбав-лення волі на певний строк.

Судом зазначено, що на час розгляду цього подання засуджений з урахуванням зарахо-ваного в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення (з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі) фактично відбув 24 роки 7 місяців 29 днів.

Судом також встановлено, що засуджений визнав свою вину у вчинених злочинах, вка-зана значна кількість застосованих заохочень свідчить про те, що він прагнув досягнути ви-правлення, а не мав за мету уникнути відповідальності за вчинені злочини, з урахуванням того факту, що жодних процедур для пом`якшення довічного позбавлення волі не існувало до 18.10.2022 року.

Отже, проаналізувавши сукупність вищевказаних даних щодо поведінки засудженого та його ставлення до праці протягом строку відбування покарання, суд першої інстанції дій-шов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх даних, які свідчать про те, що за-суджений ОСОБА_8 довів, що став на шлях виправлення, а тому вважав за необхідне за-мінити покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позба-влення волі на строк 16 років.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Кримінальний кодекс України визначає два види покарання у виді позбавлення волі - позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довіч-ного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з положеннями ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з правилами ч.1 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Відповідно до положень ч.5 цієї статі покарання у виді довічного позбавлення волі мо-же бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

За змістом ч.1 ст.82 КК України не відбута частина покарання у виді обмеження, поз-бавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини пока-рання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Ко-дексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

У відповідності до ч.5 ст. 82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до два-дцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом пока-рання.

Згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини пока-рання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправ-лення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведі-нці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправ-лення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Івано - Франківська установа виконання покарання №12».

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону при розгляді подання ДУ «Івано - Фра-нківська установа виконання покарання №12» про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції цілком дотримався та обґрунтовано прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому наявні правові підстави для замінити покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі.

Зокрема, як встановлено судом, що на час розгляду подання засуджений з урахуванням зарахованого в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення (з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі) фактично відбув 24 роки 7 місяців 29 днів позбавлення волі.

Адміністрація установи ДУ «Івано - Франківська установа виконання покарання №12», розглянувши матеріали особової справи та характеристику, представлену начальником сектору, начальником відділення соціально-психологічної служби, вважає, що засуджений ОСОБА_8 заслуговує на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, так як він фактично відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання та став на шлях виправлення.

Наведені вище обставини в сукупності з іншими обставинами, які належним чином оцінені судом першої інстанції, на переконання колегії суддів, свідчать про глибокі зміни у

свідомості засудженого ОСОБА_8 та вказують про наявність достатніх підстав вва-жати, що засуджений довів, що став на шлях виправлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасниками судового розгляду не заперечується правомірність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, засуджений ОСОБА_8 та його захисник ставлять питання про те, що визначений судом строк покарання є надто суворим та тривалим і повинен бути зменшений.

Окрім цього, захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вказує на те, що його підзахисний довічне позбавлення волі відбуває з 27.11.2001 року і заміна йому покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді 16 років позбавлення волі порушує вимоги Європейської конвенції з прав людини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в порушення вимог Європейської конвенції з прав людини до 18.10.2022 року у Україні була відсутня передбачена законом процедура пом`якшення довічного позбавлення волі його заміна покаранням у виді позбавлення волі на певний строк.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Петухов проти Украї-ни №2» від 12 березня 2019 року (заява №41216/13), яке набуло статусу остаточного 09 вере-сня 2019 року, констатовано порушення Україною вимог статті 3 Конвенції у зв`язку з тим, що покарання заявника у виді довічного позбавлення волі є таким, яке неможливо скоротити.

При цьому розглядаючи твердження заявника, що його покарання у виді довічного по-збавлення волі було таким, яке неможливо скоротити, ЄСПЛ звернув увагу на загальні прин-ципи, сформульовані у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства .

Згідно вказаних принципів Конвенцією не заборонено застосування покарання у виді довічного позбавлення волі до осіб, яких було визнано винними у вчиненні особливо тяжких злочинів. Однак, щоб таке покарання відповідало вимогам статті 3 Конвенції, воно має бути dejure ide facto, таким, яке може бути скороченим, що означає як наявність у засудженого перспективи звільнення, так і можливості перегляду. Такий перегляд повинен охоплювати оцінку наявності законних підстав пенологічного характеру для подальшого тримання засудженого під вартою. До цих підстав належить покарання, стримування, захист суспільства та реабілітація.

Європейський суд неодноразово звертав увагу на те, що у національному законодав-стві повинні критерії та умови перегляду повинні бути достатньо чіткими та визначеними, а також відображати відповідну практику Суду. Визначеність у цьому питанні є не тільки загальною вимогою принципу верховенства права, а й лежить в основі процесу реабілітації, який може ускладнитися, якщо порядок перегляду покарання та перспективи звільнення є неясними або невизначеними. Отже, засуджені, яким було обрано покарання у виді довічно-го позбавлення волі, мають право від самого початку знати, що вони повинні зробити для того, щоб питання про їхнє дострокове звільнення було розглянуто та за яких умов.

Колегія суддів вважає, що засуджені до довічного позбавлення волі повинні мати реа-лістичну перспективу звільнення від такого покарання. Такі засуджені мають право знати, коли та на яких підставах може бути розглянуте питання про їхнє дострокове звільнення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи сукупність даних, які характеризують засудженого під час відбування ним довічного покарання, прийшов до об-ґрунтованого висновку щодо розміру покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк приймається судом у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду, оскільки відно-ситься до дискреційних повноважень суду та приймається з метою досягнення цілей пока-рання.

Визначення строку на який може бути замінено покарання у виді довічного позбавлен-ня волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, повинно відповідати вимогам закону та прийматись з сукупності даних які характеризують особу засудженого, оскільки суд повинен переконатися в тому, що за час відбування покарання в особистості засудженого відбулись певні позитивні зміни, які свідчать, що останній дійсно став на шлях виправлення, яке може відбутися без відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції детально врахував дані, які характери-зують засудженого протягом відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі та належним чином мотивував своє рішення в частині розміру покарання на який було замінено довічне позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення .

Ухвалу Івано - Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання - позбавлення волі на певний строк залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5