Справа № 308/5859/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000181 від 15 грудня 2022 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000181 від 15 грудня 2022 року звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 грудня 2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , розробив злочинну схему, відповідно до якої, він організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України з Словацькою Республікою, або залучає для цього інших осіб, тобто спільників, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду, після чого при безпосередньому переправленні особи призовного віку передають грошову винагороду останньому або спільникам.

На виконання вказаної схеми ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (в телефонному режимі), умисно, з корисливим мотивом, 23.02.2023 року домовився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про те, що 24.02.2023 о 09:00 годин з Тячівського району до міста Ужгород приїдуть двоє мешканців Тячівщини, яких необхідно переправити через державний кордон України поза межами пунктів пропуску. При цьому ОСОБА_4 зауважив, іцо за кожного мешканця він заплатить грошову винагороду у розмірі 1000 доларів СІІІА, але після того як вказані особи перетнуть державний кордон України до Словацької Республіки. Окрім цього ОСОБА_4 повідомив, що розрахунок в сумі 2000 доларів СІІІА буде здійснено безготівково шляхом перерахування на картковий рахунок ОСОБА_7 .

У подальшому, цього ж дня, біля 10:30 годин ОСОБА_4 приїхав на автомобілі марки «OPEL INSIGNIA», д.н.з. НОМЕР_1 до заздалегідь обумовленого місця, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в салоні якого вже були двоє осіб чоловічої статі, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля. *

Надалі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з вище вказаного автомобіля та за вказівкою ОСОБА_4 пересіли в інший транспортний засіб, а саме марки «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , де перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після чого вони поїхали до заздалегідь обумовленого місця, а саме до населеного пункту Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області.

Через деякий час, біля 11:00 годин ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , на виконання зазначеної схеми, привіз ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на дачний масив у селі Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області (координати: 48.6634520; 22.3410390), після чого останні вийшли з автомобіля та ОСОБА_10 повів їх через ліс у напрямку українсько-словацького кордону з метою переправлення останніх через державний кордон України.

В той самий день, біля 14:00 годин в зоні відповідальності ВІПС «Оноківці ВПС Ужгород 94 прикордонного загону, в районі 266 прикордонного знаку працівниками прикордонного наряду, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було затримано при спробі незаконного перетину державного кодону України, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повернулися на автомобілі марки «Форд Фокус», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 до міста Ужгорода, де останні розійшлися по різних адресах.

Окрім цього в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії цравового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам- військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , розробив злочинну схему, відповідно до якої, він організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України з Словацькою Республікою, або залучає для цього інших осіб, тобто спільників, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, за обумовлену грошову винагороду, після чого при безпосередньому переправленні особи призовного віку передають грошову винагороду останньому або спільникам.

На виконання вказаної схеми ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 03.04.2023 домовився з останнім, про організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України двох мешканців Тернопільщини. За організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_4 висунув вимогу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 надати грошову винагороду у розмірі 5500 доларів СІНА за кожного, за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон України, 1000 доларів з яких мав отримати ОСОБА_10 за безпосереднє переправлення.

У подальшому, 05.04.2023, біля 10:00 годин ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_11 , прибув до магазину «АВС», що по вулиці Загорська у місті Ужгороді, де його вже чекали двоє осіб призовного віку, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яких ОСОБА_10 мав переправити через державний кордон України до Словацької Республіки.

Надалі, останні зустрілися за вказаною адресою та ОСОБА_10 па виконання заздалегідь обумовленої схеми, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_14 , надав вказівки та повів осіб призовного віку у напрямку державного кордону України до Словацької Республіки, де у подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було затримано працівниками прикордонного наряду, в зоні відповідальності ВНІС ІНФОРМАЦІЯ_9 НОМЕР_3 прикордонного загону, а саме в районі 315 прикордонного знаку.

06.05.2023 в ході огляду місця події, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, який опечатано та поміщено на спец, майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н; мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який було упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України №WAR11 11878; свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_7 , яке упаковано до спец. пакету Нац. Поліції України № WAR0007173.

У органа досудового розслідування є підстави вважати, що транспортний засіб марки «Ореl» моделі «Insignia» з д.н.з НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «SAMSUNG» є предметом кримінального правопорушення.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказаний транспортний засіб, мобільний телефон марки «SAMSUNG» є доказом у кримінальному провадженні, адже відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження просить слідчого суддю накласти арешт на речі, вилучені у ході огляду місця події від 06.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-транспортний засіб марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, який опечатано та поміщено на спец, майданчик ВП №1 Ужгородського РУН ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н;

-мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який було упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України №WAR1111878;

-свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_7 , яке упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України №WAR0007173.

В судове засідання прокурор не зявився,подав до суду заяву про розгляд клопотання у відсутності.

Власник вилученого майна в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, що підтверджується рапортом заступника начальника СВ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 .

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 15.12.2022 року внесені до ЄРДР № 0000181, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках цього кримінального провадження 06.05.2023 в ході огляду місця події, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, який опечатано та поміщено на спец, майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНПП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н; мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який було упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України №WAR11 11878; свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_7 , яке упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України № WAR0007173.

Постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 від 08.05.2023 вищевказані предмети : транспортний засіб марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_7 , яке упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України № WAR0007173та мобільний телефон марки «SAMSUNG» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000181 від 15.12.2022 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпе-чення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна, вилученого 06.05.2023 року в ході огляду місця події з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні прокурора наявне обґрунтування необхідності арешту виявлених під час огляду та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудовогорозслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000181 від 15 грудня 2022 року, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені у ході огляду місця події від 06.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-транспортний засіб марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, який опечатано та поміщено на спец, майданчик ВП №1 Ужгородського РУН ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н;

-мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який було упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України №WAR1111878;

-свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_7 , яке упаковано до спец, пакету Нац. Поліції України №WAR0007173, шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1