Справа № 710/273/23
Провадження № 1-кп/710/83/23
УХВАЛА

20.04.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурора Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

з боку захисту:

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву захисника обвинуваченої про відвід прокурору у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 за №0000008 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Захисник ОСОБА_5 заявила усний відвід прокурору ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що у обвинувальному акті вказана група прокурорів, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Прокурор ОСОБА_12 до складу даної групи не входить. Згідно діючого законодавства ст. 37 КПК України прокурор повинен здійснювати повноваження у кримінальному провадженні від початку і до його завершення. Отже, це істотна обставина, яка не дає можливості даному прокурору брати участь у цьому провадженні, це викликає певні сумніви у його неупередженості.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що складу суду довіряє.

Прокурор пояснив, що підстав для самовідводу немає, щодо заявленого відводу пояснив. Що діє відповідно до постанови про зміну групи прокурорів, участі під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не приймав.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного питання, суд доходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого слідчого, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний слідчий був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Судом встановлено, що 05.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень за №0000008.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджено прокурором відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Згідно зазначеного обвинувального акту процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснювалось групою прокурорів у складі прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В підготовчому засіданні брав участь прокурор ОСОБА_3 , якого включено до групи прокурорів на підставі постанови заступника керівника обласної прокуратури від 15.03.2023. Старшим групи прокурорів призначено прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 (а.с.29).

В підготовчому засіданні також приймала участь і захисник обвинуваченої, яка повідомила про відсутність підстав для відводу прокурору.

Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, відповідно до ч.1. ст.37 КПК України, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно ч.2 ст.37 КПК України, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Таким чином, за загальним правилом, прокурор як сторона обвинувачення здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку досудового розслідування, (яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР) - до кінця судового провадження, яке закінчується постановленням та набранням в порядку, передбаченому ст.532 КПК України, судовим рішенням законної сили.

Закріплення в цій нормі закону здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення є втіленням завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, а також необхідне для підвищення ефективності процесуальної діяльності прокурора щодо реалізації покладних на сторону обвинувачення функцій.

Частина 3 статті 37 КПК України наводить перелік обставин, що дають можливості замінити прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Так, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України процесуальні рішення прокурора приймаються у формі постанови. Реалізація керівником прокуратури рішення щодо призначення прокурора у конкретному кримінальному провадженні, теж має відбуватись шляхом винесення відповідної постанови.

Отже, виходячи із зазначених положень кримінального процесуального закону, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла.

Постанова про зміну групи прокурорів, яка винесена уже по закінченні досудового розслідування та після направлення справи для розгляду до суду, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України у кримінальному провадженні, є обов`язковою.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя.

Однією із складових засад законності відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України є обов`язок прокурора повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливим для досягнення завдань кримінального провадження, оскільки вони згідно зі ст. ст. 36 та 40 КПК наділені значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. В разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язані провести відповідну слідчу дію в повному обсязі й складені при цьому процесуальні документи долучити до матеріалів справи та надати їх судові у випадку звернення до нього з обвинувальним актом.

Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а, з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.

Заявляючи відвід прокурору ОСОБА_3 з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, тобто на обставини, які стосуються сумнівів у неупередженості прокурора вказуючи, зокрема що даного прокурора не було в групі прокурорів на початку досудового розслідування, втім така обставина не доводять факту наявності саме особистої заінтересованості прокурора ОСОБА_3 , його упередженість та необ`єктивне ставлення в підтриманні публічного обвинувачення, оскільки в силу ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

З огляду на зміст усної заяви захисника про відвід прокурору, то захисником ОСОБА_5 не викладено будь-яких фактичних даних, які б свідчили про наявність підстав для сумніву в неупередженості прокурора.

В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про упередженість та необ`єктивне ставлення прокурора ОСОБА_3 в підтриманні публічного обвинувачення або особисту зацікавленість прокурора ОСОБА_3 по вказаному кримінальному провадженню, отже, з урахуванням обставин, суд дійшов висновку, що вказані стороною захисту на обґрунтування заяви по відвід прокурору обставини не містять підстав, передбачених ст. 77 КПК України для відводу, тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити як необґрунтованої.

На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1