Справа № 200/4659/16-к
Провадження № 1-кс/932/1811/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпро клопотання гр. ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано наступними обставинами.

Так, у провадженні ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували кримінальні провадження № 0000013 та 0001324, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України. 07 серпня 2015 року гр. ОСОБА_3 придбала у невстановлених осіб квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка була предметом кримінально протиправних дій та відчужена за підробленими документами. В подальшому на квартиру був накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року.

Як вказує заявник, на теперішній час кримінальні провадження закриті, однак арешт квартири не був знятий. Вважає, що необхідність в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки процесуальне рішення по кримінальному провадженні прийнято, а в порядку цивільного судочинства їй було відмовлено у скасуванні зазначеного арешту, який повинен зніматись за правилами, визначеними чинним КПК України 2012 р., рішенням слідчого судді. Посилаючись на ці обставини, гр. ОСОБА_3 просить скасувати арешт квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явились. Власник майна подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Ознайомившись із доводами клопотання та долученими до нього документів, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Юрисдикція спору про зняття арешту з майна, який було накладено за правилами КПК України 2012 року, є визначеною, і судова практика з цього питання є усталеною. Так, арешт, який було накладено за правилами, визначеними КПК України 2012 року, скасовується слідчим суддею.

З матеріалів скарги встановлено, що у провадженні ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000013 від 16.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником квартири з 07.08.2015 року рахується гр. ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. У ст. 174 КПК України вказано, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальні провадження № 0000013 від 16.03.2016 та №0001324 від 16.03.2016 закриті у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Арешт на квартиру до цього часу не був знятий або скасований.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що арешт, накладений з правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України, з метою збереження речового доказу та заборони відчуження квартири на користь третіх осіб, на даному етапі кримінального провадження не виправдовує потреби досудового розслідування. Необхідності в подальшому існуванні арешту немає, тому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження дійсно відпала потреба. Таке втручання у права та інтереси власника майна є непропорційним, відтак арешт квартири, накладений Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року, підлягає скасуванню повністю.

Таким чином, клопотання гр. ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2, 7, 98, 100, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити.

Арешт майна, який накладений Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 , скасувати повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ