Справа №751/4306/23
Провадження №1-кп/751/285/23
УХВАЛА

15 червня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, маючого на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька інваліда 3 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з даним клопотанням посилаючись на те, що СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000255 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

28.02.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 січня 2007 року о 19 годині 30 хвилин автомобіль марки « ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , рухався у місті Чернігові по вулиці Козацька (50 років ВЛКСМ) зі сторони проспекту Перемоги в напрямку вулиці Інструментальна. Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого по вулиці Козацька, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого скоїв на нього наїзд.

Внаслідок наїзду та подальшого падіння пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого черезвертельного перелому правої стегнової кістки із зміщенням, закритого міжвиросткового перелому правої великогомілкової кістки без зміщення, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 693 від 31.03.2008 в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою розладу здоров`я понад 21 день.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.01.2007; протоколом огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 07.01.2007; виписками епікризу ОСОБА_4 від 23.01.2007 та 27.03.2007; актом судово-медичного дослідження № 284 від 11.02.2008; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_4 від 24.03.2008 та 01.03.2013; протоколом відтворення обстановки й обставин події від 11.06.2009; протоколом проведення слідчого експерименту від 23.07.2013; висновком експерта № 324 від 09.09.2013.

До ОСОБА_5 слідчим неодноразово застосовувався примусовий привід, а саме: 10.04.2008, 30.04.2008, 09.12.2008, 12.02.2009, 24.02.2009, 07.05.2009. З 12.05.2008 постановою слідчого досудове розслідування кримінального провадження зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 .

08.12.2008 постанову слідчого про зупинення кримінального провадження від 12.05.2008 скасовано, досудове розслідування відновлено.

З 03.08.2012 постановою слідчого досудове розслідування кримінального провадження зупинено повторно у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 . Відновлено 05.08.2014 у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 , того ж дня останнього допитано в якості підозрюваного, в ході якого свою вину у чиненні даного кримінального правопорушення він заперечував.

Матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Оскільки кримінальне правопорушення вчинено 07.01.2007 та з моменту його вчинення ОСОБА_5 минуло 15 років, з урахуванням положень ст. 49 КК України, кримінальне провадження № 0000255, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_5 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали. ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнав, однак проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження посилаючись на те, що понад сім років ОСОБА_5 ухилявся від слідства, та вважає, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не сплинув.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання прокурора з наступних підстав:

З матеріалів досудового розслідування беззаперечно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 07 січня 2007 року.

Кримінальна справа за нормами КПК України 1960 року порушена 14.03.2008 за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

До набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року слідство у кримінальній справі закінчене не було.

За матеріалами кримінального провадження:

Огляд місця події проводився 07.01.2007, висновок судово-медичної експертизи щодо тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення датований 02.08.2012, тілесні ушкодження ОСОБА_4 віднесені до категорії середнього ступеня тяжкості.

ОСОБА_5 піддавався примусовому приводу до органу досудового слідства 10.04.2008, 30.04.2008, 09.12.2008, 12.02.2009, 24.02.2009, 07.05.2009, постанови слідчого винесенні з помилкою у прізвищі ОСОБА_5 як свідка.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допитані відповідно у 2008 та у 2011 роках, свідок ОСОБА_9 допитаний у 2012 році, ОСОБА_10 у 2012 році.

Слідство було зупинено постановою від 12.05.2008 на підставі п. 2 ст. 206 КПК України (1960), через неможливість допитати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (так у постанові) у якості свідків.

08.12.2008 вказана постанова скасована прокурором, 09.12.2008 поновлене досудове слідство.

У матеріалах справи наявна нескасована постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.02.2007 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за змістом якої він визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого 07.01.2007 на вул. 50 років ВЛКСМ в м. Чернігові здійснив на нерегульованому пішохідному переході наїзд на пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження без зазначення ступеня тяжкості.

26.11.2009 винесена постанова про закриття кримінальної справи на підстав п.2 ст. 6. ст.. 213 КПК України (1960). 24.02.2011 ця постанова скасована.

14.05.2011 винесена постанова про закриття кримінальної справи на підстав п.2 ст. 6. ст.. 213 КПК України (1960). 14.03.2012 ця постанова також скасована.

03.08.2012 винесена постанова про зупинення досудового слідства на підставі п.3 ст. 206 КПК України (1960) у зв`язку з невстановленням місця перебування водія ОСОБА_13 .

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 10.01.2013 за ч.1 ст. 286 КК України.

За висновком експерта автотехніка від 09.09.2013 в діях водія автомобіля «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, вони перебувають у причино-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП.

05.08.2014 та 22.08.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

03.02.2014 ОСОБА_5 повідомлений про зупинення досудового розслідування листом слідчого, постанова про зупинення кримінального провадження суду не надана.

У якості підозрюваного ОСОБА_5 допитаний 05.08.2014 та 22.08.2014.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_5 з 2008 по 2014 рік він працював у місті Києві на приватних підприємствах офіційно, що побічно свідчить про те, що від органів досудового слідства він не переховувався.

З 29.03.2022 ОСОБА_5 є добровольцем територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_3 », з 16.05.2023 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_2 по теперішній час.

17.10.2014 Новозаводський районний суд м. Чернігова відмовив в задоволенні клопотання старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_14 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України. Ухвала суду була оскаржена в апеляційному порядку, також заявлялось клопотання про роз`яснення судового рішення. Справа повернута судом до органу досудового слідства 24.05.2017, однак надмірна тривалість перебування справи в суді була невиправданою.

Згідно з вимогою до ДІП КП (102) ГУНП в Чернігівській області від 06.06.2023 у період з 2007 року по теперішній час, ОСОБА_5 інших злочинів не вчинив, до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст.49 КК України: 1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення 07.01.2007 минуло 15 років, будь-яка особа, яка його вчинила, має бути звільнена від кримінальної відповідальності.

Висновок суду узгоджується з Постановою Верховного Суду, колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду :у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19) від 29.07.2021, де зазначено, що встановивши, що підозрюваний підтримував у суді першої інстанції клопотання прокурора та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, апеляційний суд обґрунтовано вказав, що невизнання вини особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Згідно з правовими висновками висновку Великої палати Верховного Суду у справі № 735/1121/20 від 02.02.2023 визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним. Сам по собі факт ухилення від розслідування та суду не є кримінально караним діянням. Однак у разі беззастережної заміни передбачених частиною першою статті 49 КК України строків загальними з огляду на сам лише факт такого ухилення, незалежно від тривалості, особа в усякому разі опиниться в гіршому становищі порівняно з тією, котра до спливу диференційованих строків вчинить навіть низку нових злочинів, у тому числі тяжких. Зазначене є очевидно несумісним зі справедливістю як властивістю права, що вимагає співмірності юридичних наслідків протиправних дій їх соціальній небезпечності. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

За наявності ознак ухилення ОСОБА_5 від досудового слідства, доказів вчинення ним умисних дій, які б перешкоджали досудовому слідству (виїзд за кордон, за межі місця проживання, зміна прізвища, тощо), суду не надано. Досудове слідство не було належним чином проведене та закінчене у визначені законом строки з вини органу досудового слідства.

Надмірна тривалість та неефективність досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000255 є для суду очевидними, однак, за обставинами даної справи ОСОБА_5 за наявності його згоди, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю. Права потерпілого в подальшому підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закриваються судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 7 ч. 1 ст. 284, п.3 ч.1 ст. 477 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000255 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1