Номер провадження: 11-сс/813/1003/23
Справа № 522/9423/23 1-кс/522/2974/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представників особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 19.05.2023 про повернення їх скарги на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській обл. у к/п №0000190 від 27.03.2022

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було повернуто представникам власника майна - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх скаргу на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській обл. у к/п №0000190 від 27.03.2022, з тих підстав, що вона не підлягає розгляду в Приморському райсуді м. Одеси.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- чинне законодавство не містить положень, яким місцезнаходження юридичної особи чи її підрозділу пов`язується з адресою, вказаною при її державній реєстрації. Відповідно до ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

- фактичним місцем знаходження СУ ГУНП в Одеській обл. є м. Одеса, пр-т. Шевченка, 8Г, що відноситься до Приморського району м. Одеси;

- відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Рішення Одеської міської ради №187-ХХІV від 26.07.2022 «Про адміністративно-територіальний поділ м. Одеси» пр-т. Шевченка не входить в межі Київського району м. Одеси;

- розгляд клопотання про арешт майна слідчим суддею Приморського райсуду м. Одеси відповідатиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини у частині права на суд, встановлений законом, а також ст. 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у відповідності до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За таких обставин, представники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 просили скасувати ухвалу слідчого судді від 19.05.2023 та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги в Приморському райсуді м. Одеси в іншому складі суду.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор у судове засідання не з`явився, був повідомлений про його дату та час належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Приписами ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В той же час, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі аналізу матеріалів провадження апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає у повному обсязі з огляду на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, 16.05.2023 на адресу Приморського райсуду м. Одеси надійшла скарга представників власника майна - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській обл.

У подальшому, оскаржуваною ухвалою слідчого судді було повернуто представникам власника майна їх скаргу на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській обл., з тих підстав, що вона не підлягає розгляду в Приморському райсуді м. Одеси.

У постанові Першої судової палати ККС ВС по справі № 607/16332/20 зазначено, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги правовий висновок, викладений в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) від 22.04.2020 у справі №487/7605/19 (провадження №51-1901впс20), відповідно до якого територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» №730 від 16.09.2015 в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та Севастополі було утворено 26 головних управлінь Національної поліції як юридичних осіб публічного права, серед яких також Головне управління Національної поліції в Одеській обл. (ГУНП в Одеській обл.).

До структури таких головних управлінь відносяться, серед іншого, слідчі управління, сектори дізнання, слідчі відділи, слідчі відділення, тощо, які не мають статусу юридичної особи.

Отже, органи досудового розслідування (слідчі управління, слідчі відділи, слідчі відділення) розташовані відповідно у територіальних органах поліції, одні з яких мають статус юридичних осіб публічного права (головні управління Національної поліції в областях), а інші ні, проте виступають їх територіальними (відокремленими) підрозділами (відділи поліції).

Відтак, місцезнаходженням відповідного органу досудового розслідування в розумінні ч. 2 ст. 132 КПК України, з огляду на сталу судову практику, є місце реєстрації територіального підрозділу Національної поліції, який має статус юридичної особи публічного права.

Дійсно, як на це обґрунтовано посилалися представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у клопотанні фактичним місцем розташування СУ ГУНП в Одеській обл. є адреса: м. Одеса, пр-т Шевченка, 8-г (Приморський район).

Разом із тим, відповідно до відкритих інтернет-джерел, зокрема, даних «Опендатабот» української компанії, що надає актуальну інформацію з основних державних реєстрів та інших джерел вбачається, що Головне управління Національної поліції в Одеській обл., , зареєстроване за адресою: Україна, 65080, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Ак. Філатова, будинок 15-А.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів констатує, що представники власника майна звернулися зі скаргою до слідчого судді того суду, якому така скарга не підсудна, у зв`язку з чим не вбачає підстав для скасування обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 132, 303, 370, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представників власника майна ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 19.05.2023, про повернення їх скарги на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській обл. у к/п №0000190 від 27.03.2022 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4