Провадження № 1-кс/202/4802/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

16 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 06.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 , що було вилучено 06.06.2023 в період з 10.20 до 10.30 під час проведення огляду місця події ділянки місцевості на березі «Блакитного озера» в м. Лиман Краматорського району Донецької області, а саме на рибацьку зяброву сітку довжиною 15 метрів з розміром вічка 15 мм, а також на свіжу рибу у кількості 12 штук (окунь -10 шт., плітка 2 шт.).

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000062 від 06.06.2023 за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, 06.06.2023 до чергової частини відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення старшого дільничного офіцера поліції СП ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про те, що ним помічений громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював незаконний вилов риби зябровою сіткою в період нерестової заборони у акваторії «Блакитного озера» в м. Лиман Краматорського району Донецької області.

Під час огляду 06.06.2023 року на відкритій ділянці берега «Блакитного озера», розташованого на території м. Лимана Донецької області, за участю ОСОБА_4 було виявлено, оглянуто та вилучено належні йому: рибацьку зяброву сітку довжиною 15 метрів з розміром вічка 15 мм, а таокж свіжу рибу у кількості 12 штук (окунь 10 штук, плітка 2 штуки).

Отже, посилаючись на ризик приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження цих речових доказів, прокурор просить відповідно до статті 170 КПК України накласти на них арешт.

В судове засідання прокурор та володілець майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому прокурором була надана заява про розгляд клопотання в його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 06.06.2023 за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

З матеріалів клопотання прокурора вбачається, що 06.06.2023 року під час огляду на відкритій ділянці місцевості на березі водойми «Блакитного озера», розташованого на території м. Лимана Донецької області, в ОСОБА_4 було вилучено рибацьку сітку, свіжу рибу у кількості 12 штук.

Постановою дізнавача зазначені речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що було вчинено правопорушення і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно та інші речі, а саме рибацька сітка та свіжа риба, є доказом такого правопорушення, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що вони були відповідно предметом та знаряддям злочину.

При цьому існує загроза втрати цих речових доказів, які можуть бути знищені чи приховані, а тому без накладення арешту неможливо забезпечити їх збереження чи наявних на них слідів.

Отже, матеріали клопотання прокурора доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі: рибацьку зяброву сітку довжиною 15 метрів з розміром вічка 15 мм та свіжу рибу у кількості 12 штук (окунь 10 шт., плітка 2 шт.).

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права володільця цих речей, оскільки вони є доказами злочину та арешт носить тимчасовий характер і може бути скасований у порядку статті 174 КПК України.

Тому клопотання прокурора необхідно задовольнити, наклавши арешт на рибацьку зяброву сітку довжиною 15 метрів з розміром вічка 15 мм та свіжу рибу у кількості 12 штук (окунь 10 шт., плітка 2 шт.), які було визнано речовими доказами, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження, користування.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на рибацьку зяброву сітку довжиною 15 метрів з розміром вічка 15 мм та свіжу рибу у кількості 12 штук (окунь - 10 шт., плітка 2 шт.), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування цього арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1