Справа № 467/168/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 10.09.2020 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

Вимоги подання обґрунтовано тим, що вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.09.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави.

Ухвалами Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30.12.2020 року, 20.08.2021 року, 27.09.2022 року у задоволенні подання Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про застосування ч. 4 ст. 26 КВК України було відмовлено.

27.09.2022 року на адресу місця проживання засудженого ОСОБА_5 направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.09.2020 року законної сили та повідомити Малиновський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Станом на 27.12.2022 року Малиновський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області не отримував від ОСОБА_5 документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду засудженим, не має.

Згідно вимоги ІАП ГУНП в Одеській області засуджений ОСОБА_5 з моменту винесення вироку та станом на теперішній час до кримінальної відповідальності не притягувався.

За такого, на підставі ст. 80 КК України просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд подання без його участі.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Відповідно абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно частини 3 статті 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.09.2020 року визнано винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави.

Вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 13.10.2020 року.

Згідно квитанції № 14 ОСОБА_5 14 вересня 2020 року частково сплатив розмір штрафу в сумі 1700 грн.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.12.2020 року розстрочено ОСОБА_5 несплачену частину штрафу в сумі 15300 грн. помісячно. частинами по 1275 грн.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.08.2021 року відмовлено Малиновському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області в заміні ОСОБА_5 кримінального покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29.03.2022 року відмовлено Малиновському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області в заміні ОСОБА_5 кримінального покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплати штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ст.ст. 152,165,166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.09.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1