Справа № 697/942/20
Номер провадження 1-кп/697/9/2023
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 подали до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, продовженого ухвалою суду від 10.05.2023, з тримання під вартою на домашній арешт з можливістю відвідувати лікувальний заклад в зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали подані клопотання та просили змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт в нічний час з покладенням відповідних обов`язків, зазначивши про те, що ризиків для тримання під вартою не існує, тому вважають за можливе звільнити обвинуваченого з-під варти під домашній арешт. Що стосується ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказали про те, що обвинувачений має постійне місце проживання у житлі своєї матері та у зв`язку з її незадовільним станом здоров`я, здійснює за нею догляд. Крім того, звернули також увагу, що починаючи з 2016 року ОСОБА_4 сам має незадовільний стан здоров`я, який на даний час погіршився і він потребує лікування.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу, зазначивши про неможливість запобігти наявним ризикам вчинити інші кримінальні правопорушення та ухилення від суду шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При розгляді клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу судом встановлено, що на даний час продовжують існувати встановлені при продовженні судом 10.05.2023 обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, ухиляючись тим самим від притягнення до кримінальної відповідальності та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо. Крім цього, при продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має постійного офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел для існування, переховувався від суду. Вказані ризики є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав для зміни на даному етапі судового провадження запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу через незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, оскільки суду не надано достатніх доказів про суттєве погіршення стану його здоров`я, що унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора, а також, що він позбавлений можливості отримувати належну медичну допомогу, перебуваючи під вартою, у зв`язку з чим відносно нього потрібно застосувати більш м`який запобіжний захід.

Крім того, клопотання не містять зазначення інших нових обставин, які б вказували на можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Таким чином, при розгляді клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу судом не було встановлено достатніх та необхідних обставин, які б вказували на можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Вищезазначене вказує на необґрунтованість клопотань обвинуваченого та захисника та необхідність відмови в їх задоволенні.

Однак, вивчивши клопотання ОСОБА_4 , в якому він зазначає про погіршення стану його здоров`я та неможливість лікування в умовах СІЗО, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104 затверджено порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, який дозволяє проведення медичного огляду обвинувачених.

Пунктом 2.3 зазначеного Порядку передбачено, що медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Поряд із цим, відповідно до п. 2.6 зазначеного Порядку, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Пунктом 2.7 Порядку передбачено, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Зазначені вище норми чинного законодавства свідчать про те, що уповноважені особи СІЗО, лікар медичної частини та керівництво, зобов`язані на прохання особи, яка утримується під вартою, обстежити її та надавати належну медичну допомогу, а в разі неможливості вчинити ці дії, самостійно, у межах СІЗО, організувати обстеження особи узятої під варту, згідно зазначеного судом Порядку.

При цьому, винесення судом ухвали в такому випадку не є обов`язковим.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , який утримується під вартою у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» заявляє про погіршення стану його здоров`я і про неналежне його лікування в умовах СІЗО, суд дійшов висновку, що з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 на отримання необхідної медичної допомоги та визначення можливості утримання останнього в умовах тримання під вартою, необхідно зобов`язати начальника Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне повторне проведення повного медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення наявних захворювань та призначення необхідного йому лікування, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року.

Керуючись статтями 201, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.

Зобов`язати начальника Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне ПОВТОРНЕ проведення ПОВНОГО медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року.

Зобов`язати начальника Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 з медичними висновками, складеними за результатами проведеного обстеження та лікування.

Копію медичного висновку надіслати до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1