Провадження № 1-кп/204/1340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000571, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.03.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 14.01.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-30.11.2012 року Кiровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17.02.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1

ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Кiровського районного суду

м. Дніпропетровська від 30.11.2012 до покарання строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 19.07.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 29.01.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 07.03.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 150, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України до покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 08.04.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці;

- 18.07.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

- 13.01.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений 10.03.2023 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Підстав для повернення або закриття кримінального провадження не вбачається. Вважає, що обвинувальний акт подано у відповідності до КПК України. Також прокурор подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб. Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років. ОСОБА_5 є працездатною особою, проте постійного офіційного місця роботи не має, не має: місця реєстрації у м. Дніпро, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що можуть утримати обвинуваченого на місцем мешкання , що вказує на можливість переховуватися від суду. ОСОБА_5 неодноразово судимий за злочини, судимість за які не знята та не погашена. Останній раз ОСОБА_5 судимий вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 40 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений по відбуттю строку покарання 10.03.2023 року по відбуттю строку покарання, втім після звільнення на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу повторно вчинив злочин проти власності, що свідчить про те, що підозрюваний схильних до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачений не має офіційних джерел доходів, а злочин, у якому обвинувачується, вчинений ним з корисливих мотивів, тобто вчинений злочин є способом забезпечення обвинуваченим життєвих потреб. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду, щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечував, просив суд визначити обвинуваченому розмір застави у сумі 5000 -60000 грн.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, проти призначення обвинувального акта до судового розгляду не заперечував.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, справа підсудна Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстав щодо її закриття, зупинення розгляду чи направлення прокурору для проведення досудового провадження суд не вбачає. Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно призначити до судового розгляду.

Враховуючи принцип гласності та відкритості кримінального судочинства, судове засідання слід проводити відкрито, обмеження щодо відкритості, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, крім випадків передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 вересня 2023 року.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання, на утриманні нікого не має, неодружений, не працює, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного джерела доходу, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При розгляді даного клопотання, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 194 КПК України на обвинуваченого повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців. У разі невиконання цих обов`язків обвинуваченим відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, дані про його особу, ризики кримінального провадження, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 161040 гривень, яка буде достатньою для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого та у відповідності до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження № 0000571, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 77б на 31.08.2023 о 14.20 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

До судового засідання викликати учасників кримінального провадження.

Згідно статті 317 КПК України, роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 жовтня 2023 року включно.

Визначити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в кримінальному провадженні у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 161040 грн.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначеної застави у розмірі 161040 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 29.10.2023 виконувати наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01.09.2023 року.

Суддя ОСОБА_1