КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/3538/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого головою правління АТ «ЗАКАРПАТГАЗ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000075 від 25.10.2022

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року задоволено клопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, терміном до 22 липня 2023 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 169 092 000 гривень.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покладенона підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту де проживає, без дозволу, слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, засобів зв`язку;

- здати уповноваженому органу на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі, визначеному судом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Відмовлено в задоволенні заяви заступника Голови Професійної спілки працівників газових господарств України ОСОБА_11 про взяття на поруки ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, прийнята внаслідок істотного порушення під час розгляду справи процесуального законодавства, порушення права на захист, судове рішення постановлене за відсутності як у самому клопотанні, так і у матеріалах, які обґрунтовують вказане клопотання доказів, на підтвердження обґрунтованості підозри, за відсутності у тексті клопотання будь-яких фактів і обставин, щодо наявності ризиків як таких, що виключає відповідність судового рішення вимогам законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Апелянт також вказує на ігнорування слідчим суддею не доведення прокурором факту недостатності застосування більш м`яких заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також апелянт зазначає, що згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді визначений розмір застави в сумі 169 092 000 грн., що з огляду на майновий стан його підзахисного є абсолютно непомірним. В суді першої інстанції сторона захисту зазначала, що ОСОБА_7 є громадянином України, постійно проживає в Україні, має постійне місце проживання, займає керівну посаду і здійснює в умовах повномасштабної війни керівництво об`єктом критичної інфраструктури, приймає участь в роботі комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, активнозаймається благодійництвом і підтримує ЗСУ і волонтерів, має позитивні характеристики з місця роботи, має численні подяки і відзнаки, приймає активну участь у суспільному житті, одружений, виховує доньку, сума отриманого доходу за останні 6 місяців становить 2 237 790,33 грн.

Відтак, як заявлений розмір застави у розмірі суми заподіяної шкоди, тобто 2 171 893 066,73 грн., так і розмір застави, визначений в ухвалі слідчого судді є абсолютно непомірним.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів судового провадження, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000075 від 25.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч.3 ст. 255 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

23.05.2023 старший детектив першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду з додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання про застосування запобіжного заходу детективом мотивоване тим, що ТОВ «ЙЕ Енергія» () зареєстроване за юридичною адресою: м. Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 Поверх, приміщення 33. Засновниками указаного товариства є компанія-нерезидент ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІДЕД (Т.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED), беніфіціаром якої є ОСОБА_12

ОСОБА_12 , будучи беніфіціарним власником через засновника 100% - нерезидента України «ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІДЕД (Т.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED)» - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (), а також власником опосередкованої суттєвої участі групи компаній «Регіональна Газова Компанія», до якої входять підприємства резиденти Україна ТОВ «ЙЕ Енергія» (код 38863790), ТОВ «Регіональна Газова Компанія» (), керівники підконтрольних газорозподільних компаній: Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ВІННИЦЯГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ВІННИЦЯГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ВОЛИНЬГАЗ"» () далі по тексту АТ «ВОЛИНЬГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ДНІПРОГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ДНІПРОГАЗ" (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"» (), далі по тексту AT «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГA3» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПО¬ДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЖИТОМИРГАЗ"» (), далі по тексту AT «ЖИТОМИРГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЗАКАРПАТГАЗ"» (), далі по тексту AT «ЗАКАРПАТГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ"» (), далі по тексту АT «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГA3» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „КИЇВОБЛГАЗ"» (), далі по тексту АТ «КИЇВОБЛГАЗ" (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „КРИВОРІЖГАЗ"» (), далі по тексту АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЛЬВІВГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ЛЬВІВГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „РІВНЕГАЗ"» (), далі по тексту АТ «РІВНЕГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „СУМИГАЗ"» (), далі по тексту АТ «СУМИГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПО-ДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ"» (), далі по тексту АT «ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ» (), Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЧЕРНІГІВГАЗ"» (), далі по тексту АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ» (), маючи умисел на заволодіння майном - активів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (), 100% власником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МАГІСТРАЛЬНІ ГАЗОПРОВОДИ УКРАЇНИ", власники: Держава в особі Кабінету Міністрів України та Держава Україна (в особі суб`єкта управління об`єктами державної власності: (Міністерство енергетики України) у особливо великих розмірах, ставлячи власні інтереси вище суспільних та загальнодержавних, організував злочинну схему, яка полягає в оберненні власності на кошти, отримані від надання транспортних послуг з розподілу природного газу, які у свою чергу мали бути сплачені ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за надання послуг транспортування природного газу відповідно до типового договору транспортування природного газу, затвердженого НКРЕКП, предметом якого є надання послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою; послуги балансування природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

З цією метою ОСОБА_12 створив стійку, ієрархічно структуровану організовано групу, до якої у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, залучив ОСОБА_13 , який перебував на посаді директора ТОВ «ЙЕ Енергія» (код 38863790) з 27.05.2019 по 05.07.2022; ОСОБА_14 , який перебував на посаді директора ТОВ «Регіональна газова компанія» () з 04.10.2017 по 28.02.2023, ОСОБА_15 , який з 01.07.2021 перебував на посаді заступника директора з операційної діяльності ТОВ «Регіональна газова компанія» (), ОСОБА_16 , який перебував на посаді Голови правління АТ «ВІННИЦЯГАЗ», ОСОБА_17 , який перебував з 17.08.2020 на посаді Голови правління АТ «ДНІПРОГАЗ», ОСОБА_18 , який перебував з 03.03.2017 на посаді Голови правління АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», ОСОБА_7 , який перебував з 21.02.2021 на посаді голови правління АТ «ЗАКАРПАТГАЗ», ОСОБА_19 , який перебував з 14.06.2020 на посаді голови правління АТ «ЛЬВІВГАЗ» та якою ОСОБА_12 керував безпосередньо, при цьому, здійснював загальну координацію дій учасників злочинної групи, доручав їм планувати вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, підшуковувати інших співучасників, створювати її окремі структури та брати участь у розподілі коштів, отриманих злочинним шляхом.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_7 15 травня 2023 року повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах організованою групою, а також за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, тобто у у набутті, використанні, розпорядженні майна щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене організованою групою в особливо великому розмірі.

Також детектив вказав, що підозра підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які долучені до матеріалів клопотання, та навів аргументи щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

24.05.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання детектива та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, терміном до 22 липня 2023 року включно. Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 169 092 000 гривень та у випадку внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначено даною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні детектива докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу в їх сукупності, а саме, що він одружений та має на утриманні одну неповнолітню дитину, майновий стан підозрюваного.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи, в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_7 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для застосування такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається сторона захисту, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо застосування ОСОБА_7 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з врахуванням обставин підозри, високого ступеня суспільної небезпеки кримінальних правопорушень та кримінального покарання, що загрожує ОСОБА_7 , в разі визнання його винним. А також його майнового стану, його ролі у інкримінованих йому діяннях, розміру грошових коштів, які становлять предмет злочину, а тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку про доцільність визначення ОСОБА_7 , як альтернативи застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заставу в меншому розмірі, ніж заявлено детективом в клопотанні. Однак при цьому, визначив заставу в розмірі, що перевищує зазначені ст.182 КПК України межі та визначив ОСОБА_7 заставу у розмірі 169 092 000 гривень, оскільки такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України та вимогам ст.ст.178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, беручи до уваги розмір предмета злочину, а тому, колегія суддів на даний час не вбачає підстав для її зменшення.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України не є безумовними підставами скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4