Справа № 182/2800/23
Провадження № 1-кп/0182/927/2023
У Х В А Л А

Іменем України

13.06.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 16.04.2023 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000440 від 16.04.2023 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України. Стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 14 червня 2023 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

В судовому засіданні прокурор просив призначити справу до відкритого судового розгляду одноособово головуючим суддею, під час якого вважав за необхідне викликати сторони кримінального провадження. Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого на строк не більше шістдесяти днів, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Крім того, останній може незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, але самовільно залишив місце проходження служби, що може свідчити до схильності вчиняти інші кримінальні правопорушення під час дії воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_6 , який є братом обвинуваченого, в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні без його участі. Нових доказів суду не надав. Будь-яких клопотань не заявляв і покладався на розсуд суду при вирішенні клопотань інших учасників процесу. Цивільний позов потерпілим не заявлений у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 також вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду одноособово головуючим суддею, оскільки не виявив бажання обвинувачений про розгляд кримінального провадження у складі колегії суддів. На виклику свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, сторона захисту не наполягала, т.я. обвинувачений не спростовує обставини, викладені в обвинувальному акті. Нових доказів суду не надали. Не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті.

Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зібрано достатньо даних для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні. Провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду. Обвинувальний акт відповідає матеріалам слідства і вимогам ст. 291 КПК України. Процесуальних порушень, які перешкоджають розгляду провадження в суді не встановлено. Тому, провадження слід призначити до судового розгляду у формі відкритого судового засідання одноособово головуючим суддею з викликом у судове засідання сторін кримінального провадження. Цивільний позов у проваджені не заявлений.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин стосовно близької особи, який відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. У разі доведеності його провини у вчиненні зазначеного злочину йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що є свідомим для обвинуваченого і що може спонукати його до ухилення від суду в подальшому.

Зазначений висновок узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).

ОСОБА_3 , будучи військослужбовцем, в період дії воєнного стану, самовільно 18.11.2022 залишив місце проходження служби. У зв`язку з вищевказаним обґрунтовано існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення. Жодна особа до тепер не виявила бажання поручитися за його процесуальну поведінку, спільно проживати з ним і утримувати його, забезпечивши усім необхідним. Крім того, прокурором доведено існування ризику впливу на потерпілого і свідків, з якими останній перебуває у родинних стосунках. Враховуючи викладене, тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії судового розгляду є дієвим запобіжним заходом, який гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого і відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, що в свою чергу не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Розмір застави стосовно ОСОБА_3 не визначався і підстави для його визначення на теперішній час вістуні.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити до відкритого судового розгляду одноособово головуючим суддею кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2023 року за №0000440 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України на 15 червня 2023 року об 11 годині, з викликом в судове засідання сторін кримінального провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 11 серпня 2023 року.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП (4) для виконання і вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя: ОСОБА_1