Єдиний унікальний номер 341/1149/23
Номер провадження 1-кп/341/152/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 під № 0000050, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вдова, безробітня, з повною середньою освітою, українка, громадянка України, не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

встановив:

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 в умовах воєнного стану за наступних установлених судом обставин.

02.03.2023 близько о 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 зайшла у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщенні вказаного торгового закладу, ОСОБА_4 побачила на прилавку, поблизу ваги, мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi 9A», моделі «M2006C3LG», у чохлі чорного кольору, який через необережність залишила без нагляду покупець ОСОБА_5 , і у неї виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного пристрою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у державі введено воєнний стан, усвідомлюючи, що вказаний мобільний пристрій належить комусь із покупців магазину і ця особа у будь-який час може повернутись за залишеною річчю, щоб поновити контроль над своїм майном, а також, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з прилавку мобільний телефон «Хiaomi», серії «Redmi 9A», моделі «М2006С3LG», об`ємом пам`яті 2/32 GB, чорного кольору, вартістю 2033 гривні, у силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 53 гривні та сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і ПрАТ «ВФ Україна», вартістю кожної сім-карти за 100,0 гривень, та картою пам`яті «Trancend micrоSDHC 32 GB Class10», вартістю 158 гривень.

З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 вийшла з приміщення магазину «Гаврилівські солодощі» та надалі розпорядилась ним на власний розсуд, у результаті чого заподіяла потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2 444,0 гривні.

З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, оскільки вона вчинила умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 в умовах воєнного стану.

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого їй обвинувачення.

Оскільки обвинувачена у судовому засіданні вину визнала, повністю підтвердила викладені в обвинувальному акті фактичні обставини справи, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, їх не оспорює, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченої, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якої у суду немає, дослідженням документів, які стосуються характеристики обвинуваченої, процесуальних витрат і речових доказів. Водночас згода обвинуваченої щодо застосування положень частини 3 статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу судового засідання та письмовою розпискою особи.

Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Показаннями допитаної у судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_4 , яка свою вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно вчинила крадіжку мобільного телефона за викладених в обвинувальному акті обставин. До вчиненого нею кримінального правопорушення ставиться негативно, зробила належні для себе висновки, щиро кається. Додала, що знала про введення воєнного стану у державі, розуміла, що мобільний телефон їй не належить і вона не мала права його брати. Зазначила, що перебувала у стресовій ситуації, оскільки у серпні 2022 року у неї помер чоловік, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мама. Погодилась із покаранням, яке просить призначити прокурор, із застосуванням положень статті 75 КК України.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.

У судових дебатах прокурор просила врахувати, що обвинувачена вину визнала, щиро покаялась, сприяла розкриттю кримінального правопорушення, потерпіла претензій не має. Вважає, що обвинуваченій потрібно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та із застосуванням статті 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, визначити іспитовий строк 2 роки.

Потерпіла ОСОБА_5 у своїй письмовій заяві просила, щоб судові засідання у кримінальному провадженні здійснювати за її відсутності. Просить обвинувачену не карати. Проти спрощеного розгляду кримінального провадження не заперечує. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має. Цивільний позов подавати не буде.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до статті 67 КК України, відповідно до змісту обвинувального акта не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить з того, що відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність претензій потерпілої, наявність двох пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, вчинення кримінального правопорушення незадовго після втрати двох близьких родичів, що не заперечувала сторона обвинувачення, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України та призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 185 КК України, у виді позбавлення волі, яке буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на характеристику особи, яка раніше не судима, її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої сторони щодо призначення покарання та те, що обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд на підставі статті 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та її звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Іспитовий строк, необхідний для того, щоб ОСОБА_4 довела своє виправлення без відбування покарання, суд встановлює тривалістю 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Застосовуючи положення статті 75 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки в умовах воєнного стану. При цьому суд бере до уваги те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила за відсутності фактичних активних воєнних (бойових) дій на території області, які б утворювали обставини, що сприяють вчиненню інкримінованого кримінального правопорушення або свідчать про особливий цинізм і суспільну небезпеку протиправних дій з боку обвинуваченої. Тобто, з огляду на обставини справи, характеристику ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що обвинувачена не становить для суспільства на стільки високу небезпеку, що вимагає особливої суворості покарання та її обов`язкової ізоляції за вчинення крадіжки в умовах воєнного стану. Отже, суд вважає за можливе надати ОСОБА_4 можливість довести перед суспільством, що вона стала на шлях виправлення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 1132,68 грн і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 69, 75, 76, 185 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням статті 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 185 КК України, у виді позбавленням волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 копійок.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi 9A», моделі «M2006C3LG», чорного кольору, у силіконовому чохлі чорного кольору, 2 сім-карти операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і ПрАТ «ВФ Україна», карту пам`яті «Trancend micrоSDHC 32 GB Class10» вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 ;

-DVD-R диск, марки «ARITA» із файлом відеофіксації події 02.03.2023 у приміщенні магазину ТМ «Гаврилівські солодощі», який розташований за адресою: м. Галич, вул. Майдан Різдва, 12 А, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, зберігати у матеріалах кримінального провадження, які залишились у сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ