Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8103/19
Провадження №1-кп/523/1363/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.07.2023 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000635 від 18.04.2019 року відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019, близько 18 години 30 хвилин у ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні магазину «Єва 448» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 161, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось у торгівельному залі зазначеного магазину, а саме: туш для вій ТМ «Лореаль Париж», помаду для губ ТМ «Патрісія Ледо Коллекшн», браслет 2017SS2530-3 та браслет 2018AW287-2.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали вказаного магазину, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе їй завадити, підійшла до торгівельних стелажів з продукцією «Лореаль», «Патрісія Ледо Колекшн» та біжутерією, звідки таємно викрала товар, належний ТОВ «РУШ», а саме: туш для вій ТМ «Лореаль Париж» об`єм мільйона вій Філайн екстра- чорна в футлярі золотисто-зеленого кольору, у кількості 1 одиниця, вартістю 218 гривень 18 копійок; помаду для губ матову ТМ «Патрісія Ледо Коллекшн», тон №1, в футлярі бежевого кольору, у кількості 1 одиниця, вартістю 92 гривні 19 копійок; браслет з тканини чорного кольору на застібках 2017SS2530-3, у кількості 1 одиниця, вартістю 28 гривень 49 копійок та браслет з нитки білого кольору з бісером чорно-білого кольору 2018AW287-2, у кількості 1 одиниця, вартістю 57 гривень 07 копійок, які помістила до кишені своєї куртки.

Після чого, ОСОБА_3 направилась до виходу з магазину «Єва 448», попередньо пройшовши повз каси, не розрахувавшись за викрадене майно, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала майнову шкоду ТОВ «РУШ» на загальну суму 395 гривень 93 копійки.

Отже, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

16.06.2023 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у якому міститься клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_3 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заява представника потерпілого про відсутність заперечень відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_3 ;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, до ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення нею кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 12.04.2019, близько 18 години 30 хвилин у ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні магазину «Єва 448» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 161, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось у торгівельному залі зазначеного магазину, а саме: туш для вій ТМ «Лореаль Париж», помаду для губ ТМ «Патрісія Ледо Коллекшн», браслет 2017SS2530-3 та браслет 2018AW287-2.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали вказаного магазину, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе їй завадити, підійшла до торгівельних стелажів з продукцією «Лореаль», «Патрісія Ледо Колекшн» та біжутерією, звідки таємно викрала товар, належний ТОВ «РУШ», а саме: туш для вій ТМ «Лореаль Париж» об`єм мільйона вій Філайн екстра- чорна в футлярі золотисто-зеленого кольору, у кількості 1 одиниця, вартістю 218 гривень 18 копійок; помаду для губ матову ТМ «Патрісія Ледо Коллекшн», тон №1, в футлярі бежевого кольору, у кількості 1 одиниця, вартістю 92 гривні 19 копійок; браслет з тканини чорного кольору на застібках 2017SS2530-3, у кількості 1 одиниця, вартістю 28 гривень 49 копійок та браслет з нитки білого кольору з бісером чорно-білого кольору 2018AW287-2, у кількості 1 одиниця, вартістю 57 гривень 07 копійок, які помістила до кишені своєї куртки.

Після чого, ОСОБА_3 направилась до виходу з магазину «Єва 448», попередньо пройшовши повз каси, не розрахувавшись за викрадене майно, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала майнову шкоду ТОВ «РУШ» на загальну суму 395 гривень 93 копійки.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відшкодування шкоди потерпілому, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченої сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України покладає на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України .

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Арешт накладений ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси слідчим суддею від 03.05.2019 року - скасувати.

Речові докази ,СД диск, зберігати в матеріалах справи. Решту речових доказів повернути потерпілому.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя : ОСОБА_1