Справа № 503/191/23
Провадження № 1-кп/503/39/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 23.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Красні Окни Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7 , захисник неповнолітнього обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 ,

встановив:

Епізод № 1

23.01.2023 приблизно о 09 годині 20 хвилин, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, ОСОБА_3 перебував у приміщенні залізничного вокзалу станції Слобідка, що знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, смт. Слобідка, вул. Вокзальна 1, де чекав на електропотяг сполученням «Одеса - Вапнярка» з метою поїздки до м. Крижопіль, Вінницької області, та виявив відчинені двері до кімнати відпочинку персоналу залізничного вокзалу, в цей же час у нього виник злочинний умисел спрямований на проникнення до даного приміщення з метою викрадення з нього будь-якого цінного майна.

В цей же день та час, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшого обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що діє в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, через незачинені на запірний пристрій вхідні двері, проник до кімнати відпочинку персоналу залізничного вокзалу, де із столу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Huawei» моделі «Y3 IILUA- U22» з 1/8 GB DualSim вартістю 1608,33 гривень, який належить ОСОБА_5 .

Епізод № 2

Крім того, установлено, що 23.01.2023 приблизно о 09 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 перебував в приміщенні залізничного вокзалу станції Слобідка, що знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, смт. Слобідка, вул. Вокзальна 1, де чекав на електропотяг сполученням «Одеса - Вапнярка» з метою поїздки до м. Крижопіль, Вінницької області, та виявив відчинені двері до кімнати відпочинку персоналу залізничного вокзалу, в цей же час у нього виник злочинний умисел спрямований на проникнення до даного приміщення з метою викрадення з нього будь-якого цінного майна.

В цей же день та час, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшого обернення його на свою користь, достовірно знаючи, що діє в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, через незачинені на запірний пристрій вхідні двері, проник до кімнати відпочинку персоналу залізничного вокзалу, де діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, таємно, повторно викрав із жіночої сумки, яка знаходилась на дерев`яному стільці, грошові кошти в сумі 1300 гривень та 1 долар США, вартість якого згідно курсу НБ України станом на 23.01.2023 становить 36,56 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Після чого, з місця події зник, спричинивши потерплій шкоду на загальну суму 1336,56 гривень.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності свого законного представника ОСОБА_7 та захисника - адвоката ОСОБА_8 , визнав свою вину у вчиненні вище викладених кримінальних правопорушень та зазначив, що розкаюється у вчиненому і просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Зазначив, що крадіжки вчинив з метою здобуття грошових коштів на придбання залізничного квитка для проїзду, а вилучені в нього при затриманні монети копійок СРСР належали йому.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення її сина від відбування покарання з випробуванням.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні відзначила, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду, при цьому зазначила, що їй шкода неповнолітнього, але висловленого ним щирого розкаяння не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена. При цьому, 12.04.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 наданими ним в ході його допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин, які б суперечили їм або спростовували їх;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/1971-ТВ за результатом проведення судової товарознавчої експертизи від 09.02.2023 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону Huawei моделі Y3 II LUA-U22, 1/8 GB за цінами вторинного ринку України, станом на 23.01.2023, могла становити 1608,33 грн;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/3044-Д за результатом проведення судової трасологічної експертизи (дактилоскопічне дослідження) від 28.02.2023 року, згідно якого слід пальця руки розмірами 11х25 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 14х28 мм, вилучений в ході огляду мобільного телефону, придатний для ідентифікації особи, яка його залишила, та залишений мізинцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом обвинуваченому було додаткового роз`яснено положення ч.3 ст. 23 та пункту 1 ч.4 ст. 42 КПК України щодо можливості реалізації права на допит свідків обвинувачення і допиту свідків захисту, але сторона захисту даним процесуальним правом не скористалася.

Отримавши і дослідивши вище зазначенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, документи та висновки експертів, а також враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.

Учасникам судового провадження судом попередньо також було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує:

- за епізодом № 1 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану;

- за епізодом № 2 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень і вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім за епізодами № 1-2.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, з`ясування яких передбачено ст. 91, 485, 487 КПК України, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення інкримінованих правопорушень досяг 17 років; за станом здоров`я є здоровим, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває; неповнолітній виховується у повній сім`ї, батьки перебувають у шлюбі, в сім`ї є інші діти, зокрема старший за віком повнолітній брат та молодша за віком неповнолітня сестра; сім`я забезпечена власним житлом, в якому обвинувачений має окрему кімнату та все необхідне для життєдіяльності, зокрема одягом та приладдям; наразі не навчається; за місцем проживання зарекомендував себе негативно, як схильний до бродяжництва, наявні скарги відносно нього від мешканців села і керівництва школи (коли у ній навчався) стосовно його поведінки, за характером потайний, відлюдькуватий, непривітний, живе начебто окремо в своїй сім`ї, а остання не приділяє йому особливої уваги, бо як дитина не був нікому потрібний, не приділялась позитивно емоційна увага, можна сказати, що було зневажливе ставлення. При цьому, мати майже все його дитинство була на заробітках за кордоном, а батько весь час працював, тому з боку батьків не було ніякого нагляду та впливу на поведінку обвинуваченого, а самі діти були представлені самі собі. В свою чергу на теперішній час, коли мати вже два роки вдома, то впливу на нього, на його поведінку не має, а батько вже понад рік проходить військову службу в Збройних Силах України пов`язану з відсіччю збройної агресії Російської Федерації проти України. Внаслідок чого у взаєминах між дитиною і батьками, зокрема матір`ю, нічого не змінилось. Своє дозвілля і відпочинок неповнолітній обвинувачений проводить у комп`ютерних іграх. За особистими якостями неповнолітній має низький розумовий розвиток, не вміє висловлювати власну думку усно та письмово, не може дати належну оцінку своїм словам та вчинкам, має труднощі в спілкуванні, взагалі майже закритий до спілкування, має емоційну незрілість, часту зміну настрою, присутня імпульсивність, емоційна замкнутість, зі слів матері за характером є не керованим, часто тікає з дому, а коли повертається, то не пояснює причини такої поведінки, загалом є скритим, запальним, але водночас добрим, допомагає по господарству. З приводу вчинених ним діяннях неповнолітній пояснює, що вину визнає та щиро розкаюється, але причини своєї поведінки пояснити не може.

Аналіз інформації з досудової доповіді органу з питань пробації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також враховуючи середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення орган з питань пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченим без позбавлення (обмеження) волі на певний строк та його виправлення без ізоляції від суспільства та окремих його членів можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами. У разі, якщо суд прийде до висновку та все ж таки вирішить питання про відбування покарання з іспитовим строком, то в цьому випадку уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним додаткове застосування конкретних обов`язків для даної особи, відповідно до ч.3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім того, орган пробації відзначив, що з метою мінімізації ризику повторного вчинення неповнолітнім обвинуваченим кримінальних правопорушень уповноважений орган з питань пробації вважає за потрібне неповнолітньому вмотивувати себе (за допомогою дорослих) до необхідності отримання професійної освіти, оцінювати в майбутньому можливі наслідки від своїх вчинків. Рекомендувати батькам проводити довірливо-мотиваційні бесіди з метою убезпечення від скоєння протиправних дій в майбутньому.

Водночас суд вважає необхідним відзначити, що в ході судового провадження неповнолітній ОСОБА_3 у своїй поведінці не проявляв деяких ознак, які відображені у змісті досудової доповіді, а саме які б вказували на його невміння висловлювати усно власних думок та не можливості ним давати належну оцінку своїм словам та вчинкам, як і ознак наявності в нього труднощів у спілкуванні і закритості до спілкування, емоційної незрілості.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру безальтернативного покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням положень ст. 102 КК України та у межах установлених у санкції ч.4 ст. 185 Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, який трохи більше ніж через місяць досягне повноліття, та інші обставини справи, зокрема погашену судимість за притягнення до кримінальної відповідальності раніше, а також положення абзацу другого пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків, зокрема за умов відсутності ефективного впливу на його поведінку і розвиток з боку сім`ї, то з обов`язковим його залученням до участі у заходах відповідної пробаційної програми з метою здобуття неповнолітнім навичок і формування особистих якостей про недоліки у формуванні яких було наголошено органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення, а саме строк досудового тримання під вартою в період з 16:08 години 24.01.2023 року по 20:50 годину 26.01.2023 року, у порядку передбаченому ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід до неповнолітнього обвинуваченого під час судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та звільнення останнього від відбування покарання, а також поведінку обвинуваченого пов`язану із виконанням ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Арешти на майно із забороною користування та розпорядження, накладені ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягають скасуванню.

Речові докази, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області:

- мобільний телефон «Huawei Y3 II», сірого кольору із задньою панеллю чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та прозорий чохол (№ 427 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягають поверненню їх власнику - потерпілій ОСОБА_5 ;

- одну купюру номіналом 500 гривень - серії АМ5786593; три купюри номіналом 200 гривень - серії КК3728544, ТИ7278850, УТ8616157; одну купюра номіналом 20 гривень - серія ІОВ9434204; один долар США - серія L00814753K; 7 монет номіналом по 2 гривні; 10 монет номіналом 1 гривня; 4 монети номіналом 5 гривень; одна монета номіналом 50 копійок, згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягають поверненню їх власнику - потерпілій ОСОБА_6 ;

- одну монету номіналом 2 копійки СРСР 1924 року виробництва і одну монету номіналом 2 копійки рік виробництва невідомий, доказів встановлення досудовим розслідуванням обставин належності яких до предметів кримінального правопорушення суду не надано, враховуючи їх певну цінність (антикварну цінність), як предметів нумізматики, повернути їх володільцю - ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати в загальній сумі 3586,82 грн, пов`язані із проведенням товарознавчої та двох трасологічних експертиз, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (однин) рік і 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- а також додатковий обов`язок - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих навичок» модулі «Успішне спілкування», «Сім`я та цінності», «Освіта і працевлаштування» і «Цілепокладання та побудова життєвих планів».

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, а саме з 16:08 години 24.01.2023 року по 20:50 годину 26.01.2023 року.

Скасувати арешти майна із забороною користування та розпорядження накладені ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2023 року на мобільний телефон «Huawei Y3 II», сірого кольору із задньою панеллю чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та прозорий чохол; а також на одну купюру номіналом 500 гривень - серії АМ5786593; три купюри номіналом 200 гривень - серії КК3728544, ТИ7278850, УТ8616157; одну купюра номіналом 20 гривень - серія ІОВ9434204; один долар США - серія L00814753K; 7 монет номіналом по 2 гривні; 10 монет номіналом 1 гривня; 4 монети номіналом 5 гривень; одна монета номіналом 50 копійок, одну монету номіналом 2 копійки СРСР 1924 року виробництва і одну монету номіналом 2 копійки рік виробництва невідомий.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

- мобільний телефон «Huawei Y3 II», сірого кольору із задньою панеллю чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та прозорий чохол повернути їх власнику - потерпілій ОСОБА_5 ;

- одну купюру номіналом 500 гривень - серії АМ5786593; три купюри номіналом 200 гривень - серії КК3728544, ТИ7278850, УТ8616157; одну купюра номіналом 20 гривень - серія ІОВ9434204; один долар США - серія L00814753K; 7 монет номіналом по 2 гривні; 10 монет номіналом 1 гривня; 4 монети номіналом 5 гривень; одна монета номіналом 50 копійок повернути власнику - потерпілій ОСОБА_6 ;

- одну монету номіналом 2 копійки СРСР 1924 року виробництва і одну монету номіналом 2 копійки рік виробництва невідомий повернути їх володільцю - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої та двох трасологічних експертизи, в загальній сумі 3586,82 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його - Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1