Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа 490/8547/18
провадження № 1-кс/490/490/2022
У Х В А Л А

21 липня 2022 року м. Миколаїв

Слідчій суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 28.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 20003891 від 09.10.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 подана в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 28.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 20003891 від 09.10.2018 року.

В поданій скарзі вказано, що групою слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0003891 від 09.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підставою для внесення у ЄРДР відомостей про вказане кримінальне правопорушення стала подія, що відбулася 09.10.2018 року о 08.54 год., в результаті якої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу марки Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та каретою швидкої медичної допомоги була доставлена до ЛШМД м. Миколаєва.

28.08.2020 року слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 було винесено постанову, якою вирішено кримінальне провадження №0003891, що внесене до ЄРДР 09.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрити, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення.

Постанову слідчого від 28.08.2020 року вважають необґрунтованою, а висновок про відсутність об`єктивних доказів вчинення кримінального правопорушення невмотивованим з огляду на наступне.

В обґрунтуванні постанови слідчий зазначив, що висновком судово-автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди № 20- 657 від 11.08.2020 року, за умов викладених в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження водій автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування.

Однак, за результатами відповіді на третє питання у висновку судово-автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди № 20-657 від 11.08.2020 року судовий експерт не надав однозначної відповіді про відсутність у водія технічної можливості уникнути наїзду на пішохода. Експерт зазначив можливість існування двох варіантів розвитку подій:

-за умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалах провадження (в тому числі і за показами при слідчих експериментах водія автомобіля ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_7 ) водій автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування;

-за умов, приведених в постанові про призначення експертизи і матеріалів кримінального провадження, в тому числі слідчому експерименті з потерпілою ОСОБА_4 , водій автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 мав би технічну можливість попередити наїзд на пішохода, шляхом застосування екстреного гальмування.

Тобто, надаючи відповідь на поставлені питання судовий експерт базувався механізмами ДТП, описаними в слідчих експериментах, до об`єктивності проведення яких є суттєві питання.

Щодо необ`єктивності слідчих експериментів за участю водія автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 ( ОСОБА_8 ) та його пасажира ( ОСОБА_9 )

Ключовим елементом у версії про відсутність у водія технічної спроможності уникнути наїзду на пішохода є чає, який пройшов з моменту виявлення водієм Subaru Forester пішохода до моменту наїзду на нього.

В ході проведення первинної та додаткової авто-технічної експертизи судові експерти при розрахунках брали дані, які були їм надані слідчим - а саме 2 (дві) секунди, які нібито були у водія Subaru Forester з моменту виявлення водієм пішохода до моменту наїзду на нього. Вказаний показник було отримано за результатами слідчих експериментів з водієм ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких зазначено наступне:

"Таким чином встановлено, що видимість пішохідного переходу обмежується автомобілем "ВАЗ 21099", р.н. НОМЕР_3 , для водія автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 , обмежувалась на відстані 2 сек, до моменту бокового роз`їзду вищевказаних автомобілів."

Тож, на слідчому експерименті перевірялась видимість пішохідного переходу, який закривав автомобіль ВАЗ 21099 при боковому роз`їзді, а мала б перевірятись видимість пішохода на пішохідному переході.

Будь-який автомобіль при боковому роз`їзді повністю перекриватиме видимість пішохідного переходу на відстань, що дорівнює довжині такого автомобіля. Це логічно, оскільки пішохідний перехід позначений дорожньою розміткою на дорожньому покритті. В той же час пішохід, який має певний зріст (який є вищим за висоту автомобіля), не може повністю перекриватись автомобілем при боковому роз`їзді.

Однак, на слідчому експерименті не перевірялась видимість пішохода на пішохідному переході, яка могла обмежуватись певним автомобілем для водія автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 при боковому роз`їзді, яка однозначно була б іншою ніж видимість самого пішохідного переходу, а отже водій міг раніше виявити пішохода та в нього було б більше часу для вжиття заходів для зупинки.

Слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження абсолютно не врахував той факт, що судовий експерт за результатами додаткової судово- автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди № 20-657 від 11.08.2020 року: - підтвердив, що покази потерпілої про факт скоєння наїзду на неї на пішохідному переході відповідають висновку транспортно-трасологічної експертизи і є технічно спроможними (а ці покази повністю протирічать показам водія автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 , свідка ОСОБА_7 та слідчим експериментам з їх участю, згідно яких місце наїзду знаходиться за межами пішохідного переходу); - підтвердив, що за даними слідчого експерименту з потерпілою, водій автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 мав технічну змогу уникнути наїзду на пішохода.

Також слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не перевірив, чи міг би водій автомобіля Subaru Forester, р.н, НОМЕР_1 уникнути наїзду на пішохода, якби він не здійснював маневрування вліво після виявлення ним пішохода. Зокрема, наїзд на пішохода відбувся в крайній лівій полосі руху, тоді як водій автомобіля до моменту виявлення пішохода рухався в середній полосі руху.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_4 звернулась з заявою про проведення авто технічного експертного дослідження до судового експерта, що працює в приватній установі та надала для проведення експертизи копії матеріалів кримінального провадження №0003891 від 09.10.2018 року.

За результатами висновку авто - технічного експертного дослідження № 189-07/21 від 14.07.2021 року, складеного судовим експертом ОСОБА_10 , який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-технічних експертиз за спеціальністю 10.1 - дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, стаж роботи 8 років, який був попереджений про відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправильний висновок та/або відмову без поважних причин від дачі висновку, надано наступні відповіді: - 1. З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 18.1 ПДР України.; - 2. З технічної точки зору у водія автомобіля Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 в даній дорожній обстановці була технічна можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування.; - 3. З технічної точки зору в діях водія автомобіля Subaru Forester, р.н, НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3., 12.4, та 18.1 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинному зв`язку із настанням даної пригоди.

Більше того, в ході проведення вказаного експертного дослідження судовим експертом було встановлено, що зупиночний шлях автомобіля складав 34,9 метрів, тоді як віддалення автомобіля від місця наїзду в момент виникнення небезпеки для руху складало 111,67 метрів, тобто у водія було більше ніж достатньо можливостей уникнути наїзду на пішохода.

За такого, заявник вважає постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 28.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 20003891 від 09.10.2018 року не законною та просила її скасувати.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву, в якій зазначила, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України та перебуванням міста Миколаєва фактично в зоні бойових дій вона була вимушена виїхати з міста і не може приймати участь при розгляді скарги та просила скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи заяву ОСОБА_4 , ті обставини, що на території України введено воєнний стан, а м. Миколаїв перебуває під активними обстрілами, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою безпеки учасників процесу можливо провести розгляд скарги за відсутності заявника та її представника.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 3 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

З досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що:

- 09.10.2018 року до ЕРДР за № 0003891 внесено відомості про те, що в м. Миколаєві, по вул. В. Морська відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода), за участю автомобіля марки Subaru Forester, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_4 . В результаті ДТП ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. Органом досудового розслідування визначено Центральний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. (а.с. 1);

- 09.10.2018 року т.в.о. начальника відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 надав слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 доручення на проведення досудового розслідування. Вказаний документ в матеріалах справи не містить підпису ОСОБА_12 , що вказує на не дійсність даного доручення, воно не може вважатись таким, що відповідає вимогам КПК і в свою чергу не може бути підставами для проведення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003891. Вказане доручення є або проектом, або чернеткою і проведення будь яких процесуальних дій на його підставі грубо порушує норми чинного КПК України. (а.с. 2);

- 09.10.2018 року слідчий відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 направляє прокурору Миколаївської місцевої прокуратури № 1 повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003891. Вказане повідомлення виготовлено від імені слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області і на бланку Слідчого Управління в Миколаївській області. (а.с. 3).

Статтею 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, якщо досудове розслідування проводилось, як зазначено у витягу з ЄРДР Центральним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, то доручення на проведення досудового розслідування повинен був видавати керівник слідчого відділу Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_5 в порушення норм діючого КПК України, без законних на то підстав розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003891. За такого, досудове розслідування проводилось не уповноваженою особою, а процесуальні рішення прийняті слідчим ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не можуть бути визнані законними.

Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що згідно витягу з ЄРДР № № 0003891 від 09.01.2019 року органом досудового розслідування є Центральний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. (а.с.1) Інші документи, які б вказували на визначення або зміну підслідності даного кримінального провадження в матеріалах справи відсутні.

Повідомлення про початок досудового розслідування від 09.10.2018 року слідчий направляє на бланку СУ ГУНП в Миколаївській області та підписує як слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області. (а.с.3)

Постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 26.10.2018 року слідчий ОСОБА_5 виготовляє на бланку СУ ГУНП в Миколаївській області, а підписує як слідчий СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області. (а.с. 5-6)

Постанову про визнання речовим доказом від 09.10.2018 року слідчий виготовляє на бланку СУ ГУНП в Миколаївській області, а підписує як слідчий СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області. (а.с. 7-8)

Так, повідомлення про початок досудового розслідування та Постанова про визнання речовим доказом прийняті слідчим ОСОБА_5 в один день, але підписані як слідчими різних органів досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003891 було грубо порушено вимоги ст. 218 КПК України, а кримінальне провадження передавалось із СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області до СУ ГУНП в Миколаївській області без законних на то підстав.

Постанова про призначення прокурора чи створення групи прокурорів в матеріалах кримінального провадження відсутня, що свідчить про те, що досудове розслідування проводилось без процесуального керівництва прокурора. Особи, що погоджували клопотання слідчого діяли без законних на то підстав та в супереч вимогам КПК України.

Вказані обставини свідчать про відсутність у осіб, які проводили досудове розслідування та здійснювали процесуальне керівництво, повноважень у даному кримінальному провадженні.

За такого, оскільки в ході досудового розслідування було допущено ряд грубих порушень КПК України, постанова про закриття кримінального провадження № 20003891 була винесена слідчим не уповноваженим на прийняття рішень в даному кримінальному провадженні, то прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження неможливо визнати законним процесуальним рішенням.

Враховуючи наведене вище, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Постанову від 28 серпня 2020 року слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 20003891 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її оголошення.

Слідчий суддя: