ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/946/23 Справа № 932/2199/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.2 ст.146 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 27 травня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Цією ж ухвалою, згідно ч.6 ст.206 КПК України зобов`язано слідчого та процесуального керівника забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 , а також доручено процесуальному керівнику у кримінальному провадженні №0000350 від 10.02.2023 року та Територіальному управлінню ДБР, розташованому у місті Полтава провести перевірку факту порушення законодавства при затриманні ОСОБА_7 .

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Епізод 1.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_7 , ОСОБА_13 у невстановлений в ході досудового розслідування час, місце та спосіб отримали інформацію стосовно того, що ОСОБА_14 має у своєму володінні значну суму грошових коштів. Після чого, у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_7 , ОСОБА_13 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, вчинений в особливо великих розмірах, при цьому останні об`єктом свого посягання визначили майно потерпілого ОСОБА_14 . У подальшому, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_7 , ОСОБА_13 розподілили між собою ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_11 та ОСОБА_7 повинні були дочекатись потерпілого ОСОБА_14 у під`їзді будинку, в якому останній проживає, та застосовуючи фізичне насильство що не є небезпечним для життя та здоров`я особи з метою подолання опору з боку потерпілого, насильно провести його до автомобілю, за кермом якого повинен був перебувати ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 на пасажирському передньому сидінні. Крім того, роль ОСОБА_13 , відповідно до попередньої спільної домовленості, полягала у тому, щоб після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_7 примусово посадять до їх автомобілю потерпілого ОСОБА_14 , заволодіти ключами від квартири останнього, детально розпитати про місцезнаходження грошових коштів та інших цінностей та прослідувати в подальшому до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживав та зберігає майно ОСОБА_14 для викрадення вказаного майна. Відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_7 повинні були проїхати разом з ОСОБА_14 , незаконно викравши останнього до приміщення бані за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно позбавити волі потерпілого з метою подолання опору з його боку для завершення спільного злочинного умислу, а саме - викрадення належного йому майна. А також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 для реалізації свого спільного злочинного умислу заздалегідь орендували приміщення за адресою: АДРЕСА_3 для утримання в ньому потерпілого ОСОБА_14 , та взяли у користування транспортний засіб марки «Dаеwoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 для пересування під час вчинення злочину.

Так, в період дії воєнного стану, який оголошено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, про що достовірно відомо ОСОБА_11 , 08.01.2023 приблизно о 13:40 години, діючи за попередньою змовою групою осіб, дотримуючись умов злочинної змови, згідно відведеної їм ролі ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 прибули на автомобілі марки «Dаеwoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_4 , за відомою їм інформацією, де проживав ОСОБА_14 .

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_11 , разом із співучасником злочину ОСОБА_7 , згідно відведеної ролі у скоєнні злочину, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, знаходячись в під`їзді №1, а саме на першому поверсі, почали очікувати потерпілого ОСОБА_14 .

Надалі, побачивши потерпілого ОСОБА_14 , який зайшов в під`їзд приміщення будинку АДРЕСА_4 , з метою подавлення його волі до можливого опору, діючи узгоджено, підійшли до ОСОБА_14 , якому ОСОБА_11 рукою наніс один удар в область голови, при цьому ОСОБА_7 використовуючи фізичну силу схватив ОСОБА_14 за руку та почав витягувати з приміщення вищевказаного будинку, до зазначеного автомобілю марки «Dаеwoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 .

Після чого знаходячись біля автомобілю марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 дістав з кишені куртки ОСОБА_14 мобільний телефон марки "iPhone 11Pro", з метою того, щоб останній не мав будь-кому надати інформацію, щодо злочину який скоюється відносно нього та після чого силою разом з ОСОБА_11 усадили ОСОБА_14 до автомобілю марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого знаходився ОСОБА_12 , на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_13 та після чого попрямували в сторону вулиці Краснопільська.

Після чого знаходячись у вказаному автомобілі ОСОБА_15 який перебував на задньому пасажирському сидінні та розуміючи те, що його дії є відкрити та очевидними для потерпілого ОСОБА_14 , відкрито викрав рюкзак ОСОБА_14 , який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходилось належне майно потерпілого, а саме: безпровідні навушники "Apple AirPods", вартістю 6500 гривень 00 копійок, окуляри оправа "Polar Clip-on", оптична лінза "OPTIMIZE" вартістю 11 680 гривень 00 копійок, грошові кошти в сумі 650 гривень, а також ключами від квартири ОСОБА_14 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які передав ОСОБА_13 .

Надалі ОСОБА_13 згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, утримуючи при собі ключі від квартири ОСОБА_14 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , попрямував до приміщення вказаної квартири та розуміючи те, що його дії є відкритими та очевидними для потерпілого, який усвідомлював, що відбувається викрадення його майна, що зберігається у приналежній йому квартирі АДРЕСА_5 , оскільки перебував у салоні автомобілю «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 та продовжував там залишатись разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Під час викрадення ОСОБА_13 майна з квартири ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 забезпечували перебування потерпілого у салоні автомобілю, а після перемістили його до приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з метою запобігти його спробам втекти або звернутись про допомогу, чи якимось чином перешкодити діям ОСОБА_13 .

В цей час, ОСОБА_13 скориставшись здобутими злочинним шляхом ключами, проник до квартири ОСОБА_14 , АДРЕСА_5 , з огляду на усвідомлення ОСОБА_14 факту викрадення з його квартири приналежного йому майна, відкрито грошовими коштами в сумі 30 000 доларів США (на момент вчинення злочину згідно курсу Національного банку України еквівалентно 1097058 гривні 00 копійок), Power Bank "TELLUR" вартістю 2279 гривень 00 копійок, наручним годинником "Smart Band 4 NFC", вартістю 1699 гривень 00 копійок, а також колекційними монетами: "Пам`ятна медаль Віталій Кличко НБУ", "Срібна грошова одиниця 5 гривень" Набір з чотирьох пам`ятних монет "Козацькі клейноди" у кількості 4 набори, Срібна медаль Національного банку України "1025-річчя Хрещення Київської Русі", пам`ятна монета "Ой у лузі червона калина", пам`ятна монета "До 30 річчя Незалежності України", Набір із трьох пам`ятних монет "Державні символи України" у кількості 4 шт., пам`ятна монета "Надання статусу країни-кандидата на членство в ЄС", пам`ятна монета "В Єдності сила" у кількості 3 шт., золота пам`ятна медаль "Апекс Банк", золота пам`ятна монета "Ластівчине гніздо", колекційний набір пам`ятних банкнот "до 30-річчя Незалежності України", роли монет присвячені "Збройним силам України" у кількості 45 шт., пам`ятна монета "Соломія Крушельницька" у кількості 40 шт., пам`ятна монета "В Єдності сила" у кількості 45 шт., "Набір пам`ятних медалей присвячені маркам України у кількості 5-ти наборів, пам`ятна монета "Володимирський собор у Києві у кількості 8 штук, пам`ятна монета "Рік кролика у кількості 50 шт., пам`ятні монети "100 років Харківському національному університету імені О.Бекетова" у кількості 60 шт., пам`ятна медаль "Музей у Чикаго у кількості 20 шт., набір пам`ятних монет "2 Євро, країна Естонія", набір з чотирьох пам`ятних монет "Ера миру, Ера технологій, Ера змін, людина, час, простір, набір пам`ятних монет "День колекціонера", набір монет "Скарби України набір монет "ЗСУ" у кількості 16 шт., пам`ятна медаль "Служба безпеки України" у кількості 20 шт., набір медаль та марка "Поліграфкомбінат України", пам`ятна монета "Єлизавета Ярославна" у кількості 25 шт., пам`ятна монета "Чорнобиль, Відродження, Ведмідь бурий" у кількості 25 шт., пам`ятна монета "Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України" у кількості 10 штук, пам`ятна монета Сад божественних пісень (до 300-річчя з дня народження Григорія Сковороди), пам`ятна монета "Надання статусу країни-кандидата в членство ЄС в кількості 50 шт., пам`ятна монета "Олімпійські ігри", набір "Американські інновації США", "Набір приватного випуску присвячений ЗСУ", пам`ятна монета "Спадок" у кількості 3 шт.

Відповідно до квитанцій пам`ятна монета "Надання статусу країни-кандидата на членство в ЄС", вартістю 2100 гривень 00 копійок, пам`ятна монета "В Єдності сила" в кількості 5 шт., загальною вартістю 1160 грн. 00 копійок, пам`ятна монета «Сад божественних пісень (до 300-річчя народження Григорія Сковороди)», вартістю 4310 гривень 00 копійок, набір чотирьох пам`ятних монет "Козацькі клейноди" в кількості 2 шт., загальною вартістю 15 870 гривень 00 копійок, пам`ятна монета "Ой у лузі червона калина", вартістю 1535 гривень 00 копійок, роли монет присвячені Збройним силам України, а саме "Сили територіальної оборони ЗСУ" з голографічною наліпкою, в кількості 2 шт., загальною вартістю 1120 гривень 00 копійок, "Сили територіальної оборони ЗСУ" в кількості 2 шт., загальною вартістю 800 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 26895 гривень 00 копійок.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_14 , що зберігалось в квартирі потерпілого. ОСОБА_13 утримуючи при собі викрадене майно потерпілого ОСОБА_14 , 08.01.2023 приблизно об 16 год 56 хв покинув вищевказане помешкання.

Таким чином ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_14 та завдали останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1146761 гривень 00 копійок, що перевищує більше ніж в шістсот разів неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто становить особливо великі розміри, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 підозрюється відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України.

Епізод 2.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення та подальше незаконне позбавлення волі людини, а саме ОСОБА_14 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань. Задля реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , розподілили між собою ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 повинні були безпосередньо викрасти потерпілого ОСОБА_14 та примусово відвести його до приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому незаконно позбавити волі до тих пір, доки ОСОБА_13 не завершить виконання всіх необхідних дій для викрадення майна ОСОБА_14 . Відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_20 повинен був знаходитись 08.01.2023 у приміщенні бані яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та очікувати на приїзд ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , які повинні були доставити туди потерпілого ОСОБА_14 , якого попередньо незаконно викрали. Відповідно до відведених ролей, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повинні були прибути 09.01.2023 до приміщення бані, яка розташована за адресою: - АДРЕСА_3 для того, щоб незаконно позбавленого волі потерпілого ОСОБА_14 вивести назад до міста Дніпра.

Так, 08.01.2023 приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення та подальше незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до раніше розподілених ролей прибули на автомобілі марки "Daewoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_4 , до приміщення будинку АДРЕСА_4 , а саме під`їзду №1, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, де мешкає ОСОБА_14 .

Далі, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись на першому поверсі у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 , почали очікувати потерпілого.

Після чого, побачивши потерпілого ОСОБА_14 , який зайшов в під`їзд №1, приміщення будинку АДРЕСА_4 , останні наблизились до ОСОБА_14 , де ОСОБА_11 наніс ОСОБА_14 один удар рукою в область голови, в свою чергу ОСОБА_7 схвативши ОСОБА_14 за руку почав витягувати на подвір`я, таким чином подавили волю останнього до опору та після цього проти волі ОСОБА_14 застосовуючи фізичне насильство, відкрито викрали його та силою заштовхали до автомобілю марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , де також знаходилися ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Далі, утримуючи ОСОБА_14 в салоні автомобілю марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , останньому надягли на голову мішок та після з ОСОБА_14 попрямували в сторону вулиці Краснопільської, зупинившись на якій з транспортного засобу вийшов ОСОБА_13 .

Так знаходячись на вищевказаній вулиці та перебуваючи салоні вказаного автомобілю ОСОБА_21 та ОСОБА_7 , почали почергово наносити ОСОБА_14 удари руками в область голови.

Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , незаконно утримуючи, проти волі доставили ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , де на той, відповідно до відведеної ролі, час знаходився ОСОБА_17 .

В той час ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , усвідомлюючи, що за законом вони не мають права позбавляти волі особу, всупереч вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України позбавивши ОСОБА_14 можливості вільно пересуватися i вибирати свого перебування почали утримувати останнього за вказаною вище адресою, де потерпілий ОСОБА_14 знаходитись не бажав, та не мав змоги залишити зазначене вище приміщення.

Далі, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , продовжуючі свої злочинні дії направлені на незаконне позбавлення волі люди заподіянням фізичних страждань, діючи за попередньою змовою групою осіб, проти волі ОСОБА_14 завели його до приміщення бані, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де в одній із кімнат ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .О та ОСОБА_17 з метою заподіяння сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждання ОСОБА_14 шляхом нанесення побоїв почергово наносили хаотичні удари руками (точну кількість в ході досудового слідства встановити не представилося можливе) в область голови та тулуба ОСОБА_14 , чим спричинили йому сильний фізичний біль та моральне страждання.

Після чого, 08.01.2023, виконавши всі необхідні дії для викрадення майна з квартири потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_13 приблизно об 19:00 прибув до бані розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , та приєднався до ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17

09.01.2023 року приблизно в обідній час, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , відповідно до раніше розподілених вказаного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , прибули інші учасники ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , наблизившись до ОСОБА_14 надягли йому на голову мішок та посадили до салону автомобіля, де продовжували його незаконно утримувати та через деякий час висадили останнього по вул. Краснопільській.

Таким чином, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_14 реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України незаконно викравши та позбавивши волі останнього із заподіянням йому фізичних страждань.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Епізод 3.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення людини, а саме ОСОБА_24 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Так, 29.03.2023 приблизно о 12 год. 59 хв. ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до раніше розподілених ролей на автомобілі марки Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_5 та на автомобілі марки Vollkswagen CC, д.н.з. НОМЕР_6 , які останні заздалегідь підготували для реалізації їх спільного умислу, щодо незаконного викрадення ОСОБА_24 прибули за адресою: АДРЕСА_6 , де розташований Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, куди прибув ОСОБА_24 на чергове засідання, щодо розгляду обвинувального акту відносно нього та інших осіб.

Далі, ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Паторжинського, 18А, підібрали зручне місце для розміщення автомобілів марки Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_5 та на автомобілі марки Vollkswagen CC, д.н.з. НОМЕР_6 , та почали чекати коли ОСОБА_24 вийде з приміщення суду та зручного моменту для його незаконного викрадення.

29.03.2023 приблизно о 18:45 год. ОСОБА_24 вийшов з приміщення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська та на таксі поїхав за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_7 , в цей час ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, діючи до раніше обговореного плану на автомобілях марки Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_5 та на автомобілі марки Vollkswagen CC, д.н.з. НОМЕР_6 , почали рухатися за ОСОБА_24 .

Так, 29.03.2023 приблизно о 19:13 год. ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, знаходячись за адресою: м. Дніпро, провулок Штабний,8, дочекавшись, коли ОСОБА_24 вийде з таксі, усвідомлюючи, що за законом вони не мають права позбавляти волі іншу особу, всупереч вимогам статей 3,10,29,33 Конституції України, підійшли до ОСОБА_24 , оточивши його з різних сторін, почали словесно змушувати його проїхати з ними у невідомому напрямку, що ОСОБА_24 робити відмовлявся, після чого ОСОБА_12 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб відчинив двері автомобіля марки Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_5 , а ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 нехтуючи конституційними правами схопили ОСОБА_24 під руки, таким чином подолали його волю до опору та заштовхнули його до салону позбавивши ОСОБА_24 можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування.

Після чого ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , сіли в автомобіль марки Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_5 , а ОСОБА_12 сів в автомобіль марки Vollkswagen CC, д.н.з. НОМЕР_6 , на яких покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_24 реалізації ним таких конституційних прав і свобод як свобода та особиста недоторканість, свобода пересування, вільний вибір проживання за статтями 29,32,33 Конституції України незаконно викравши останнього.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

10.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.2 ст.129, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263 КК України.

29.03.2023 о 19 год. 34 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК та 30.03.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю.

Посилаючись на практику ЄСПЛ вказує на недоведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний має докази, що спростовують його причетність до скоєних, на думку органу досудового розслідування, ніби-то ним злочинів.

Водночас, зазначає, що ризики визначені досудовим розслідуванням є абстрактними, шаблонними та підкріплюються лише інкримінованими тяжкими статтями.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2023 та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, а у разі якщо суд не вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_7 визначити розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та підозрюваного на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні та просили скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або визначити розмір застави, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, та санкції ч.5 ст.186, ч.2 ст.146 КК, за якими йому повідомлено про підозру, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна та обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, відповідно.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч.5 ст.186, ч.2 ст.146 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 13.02.2023 (а.с.30-33); протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 28.02.2023 (а.с.42-43); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 від 13.02.2023 (а.с.35-36, 37-38,39-40,43зв.-45, 45зв.-47); протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від. 14.02.2023 (а.с.47зв.-49); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_26 від 14.02.2023 (а.с.51-52); протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 14.02.2023 (а.с.53-54); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_27 від 14.02.2023 (а.с.55-56,57-58); протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 16.02.2023 (а.с.59-60); протоколом допиту свідка ОСОБА_29 (а.с.74-75); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_29 від 30.03.2023 (а.с.76-91); протоколом допиту свідка ОСОБА_30 від 30.03.2023 (а.с.92-63); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_30 від 30.03.2023 (а.с.94-109); протоколом допиту свідка ОСОБА_31 від 29.03.2023 (а.с.179-181); протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_24 від 30.03.2023 (а.с.186-189).

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.5 ст.186, ч.2 ст.146 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є неспроможними.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі.

Зокрема, як зазначив слідчий суддя, про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, у зв`язку із чим, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, зазначив, що його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчить те, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, а підозрюваному відомі адреси проживання свідків та потерпілих вказаного кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя врахував встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому, зазначив, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 5 ст.186, ч. 2 ст. 146 КК України, ґрунтується, в основному, саме на показаннях свідків та потерпілих, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, вказує той факт, що останній наразі не є офіційно працевлаштованим та підозрюється у вчиненні декількох умисних корисливих злочинів із застосуванням насильства в умовах воєнного стану.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цих злочинах, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або застави,на чому наполягає сторону захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.ч.4,5 ст.183 КПК, правильно не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, без визначення відповідного розміру застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч.5 ст.186, ч.2 ст.146 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 27 травня 2023 року, включно, без визначення розміру застави. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4