УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1673/22

08 травня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль клопотання Володимир-Волинського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області про виконання покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, із повною загальною середньою освітою,

засудженого:

06 жовтня 2022 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.4 ст.407 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на один рік;

13 жовтня 2022 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.408 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Орган з питань пробації - Володимир-Волинський районний відділ №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з клопотанням, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що відносно нього 13 жовтня 2022 року Костопільським районним судом Рівненської області та 06 жовтня 2022 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено два вироки, що набрали законної сили, у зв`язку з чим виникло питання про виконання призначеного покарання ОСОБА_3 .

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за відсутності представника органу пробації, клопотання про виконання покарання за наявності кількох вироків підтримують.

Прокурор та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

На підставі ч. 4 ст.107 КПК України та враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, суд вважає за можливе проводити розгляд питання про виправлення описки без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Суд дослідивши клопотання, матеріали справи, встановив наступні обставини.

Так вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 06 жовтня 2022 року, вирок набрав законної сили 08.11.2022.

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13.10.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.408 КК України до п`яти років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 13 жовтня 2022 року, вирок набрав законної сили 15.11.2022.

Однак, вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13.10.2022 не враховано вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2022.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків. Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК встановлено, що клопотання (подання) про вирішення зазначеного питання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом, у випадках:а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з них скасований у порядку нагляду, внаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання Володимир-Волинського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків підлягає задоволенню.

За приписами частини 4 статі 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими у частині 1 цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами складання покарань, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Та обставина, що ОСОБА_3 винен ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення вироку, стає підставою для призначення останньому покарання за сукупністю злочинів відповідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинення менш суворого покарання більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань.

Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2019 року (справа № 199/1496/17, провадження № 51-2631 кмо19), щодо обов`язковості застосування вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність за умови, коли засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку.

Суд, виходячи із вказаного правового висновку, вважає за доцільне застосувати один із альтернативних способів та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Як вбачається з вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2022 ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення 28.10.2021 року, тобто до ухвалення вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.10.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно же до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як встановлено судом у вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року, злочини, передбачені ч.4 ст.407 КК України, ОСОБА_3 вчинив 28.10.2021 року, тобто до постановлення вироку щодо нього Костопільським районним судом Рівненської області від 13 жовтня 2022 року .

Тобто, при визначенні засудженому ОСОБА_3 , остаточного покарання підлягають застосуванню положення частини 4 статті 70 КК України, та остаточне покарання має бути визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим .

В іншій частині вирок Костопільського районного суду Рівненської області відносно ОСОБА_3 слід залишити без змін, у тому числі і щодо застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України .

При цьому на підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), іспитовий строк ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту проголошення останнього за часом вироку, а саме вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.10.2022.

Керуючись ст. 70 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Володимир-Волинського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 покарання за наявності кількох вироків - вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2022, яким він засуджений за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на один рік, та вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.10.2022, яким він засуджений за ч. 3 ст. 408 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на один рік.

Застосувати до ОСОБА_3 покарання за вказаними вироками на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

В іншій частині вирок Костопільського районного суду Рівненської області залишити без змін, у тому числі і щодо застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України - іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.10.2022, тобто з 13 жовтня 2022 року.

На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд.

СуддяОСОБА_1