Провадження №1-кс/337/730/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000273 від 21.06.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023р. дізнавач СД ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 , яке обґрунтовано тим, що 21.06.2023р. до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нікопольське шосе, 3Е, було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21011» синього кольору, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номерна панель якого має незаводські зварювальні шви (ЖЄО 8636).

21.06.2023р. за вказаним фактом до ЄРДР за №0000273 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 21.06.2023р. в період часу із 14.13 год. по 14.17год. на відкритій ділянці місцевості біля АЗС за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нікопольське Шосе, 3Е було проведено огляд місця події, а саме огляд транспортного засобу «ВАЗ 21011», державний номер НОМЕР_1 , 1974 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що перебував під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час звірки номера кузова автомобіля з записами в реєстраційних документах було виявлено, що номерна панель має незаводські зварювальні шви.

За результатами огляду були вилучені автомобіль марки «ВАЗ 21011», державний номер НОМЕР_1 , 1974 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 з ключами, який є предметом кримінального правопорушення та містить на собі його сліди, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , яке містить в собі сліди кримінального правопорушення. Вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні та необхідно для проведення судових експертиз. Оскільки тимчасово вилучене майно у разі його повернення може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що, у свою чергу є завданням арешту, наявні підстави для накладання арешту на таке майно.

Просить накласти арешт на вилучене майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ 21011», 1974 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 з ключем від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними.

В судовому засіданні дізнавач клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому, і просить його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, просили суд дозволити користуватись автомобілем.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходить до такого.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено недоторканість права власності (ст.7 КПК України).

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Арешт майна відповідно до ст.131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З`ясувавши та оцінивши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21011», 1974 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ним.

В даному випадку слідчий суддя виходить з того, що під час досудового розслідування встановлені обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке в установленому законом порядку внесені до ЄРДР. Вказаний автомобіль був виявлений на місці події з ознаками підробки номерної панелі автомобіля, отже він містить на собі сліди кримінального правопорушення та має значення для встановлення суттєвих обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а саме для запобігання можливості зникнення, втрати, знищення, передачі, відчуження слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони відчудження та розпорядження ним.

Слідчий суддя вважає доведеним, що незастосування заборони відчуження та розпорядження автомобілем може призвести до зникнення, втрати, знищення, передачі майна, що, в свою чергу, з урахуванням необхідності проведення експертизи з метою з`ясування наявності в автомобілі підробки номеру кузову може перешкодити досягненню дієвості кримінального провадження.

За таких обставин, арешт зазначеного автомобіля шляхом заборони відчуження та розпорядження ним є розумним, справедливим обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України.

Отже, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане майно, але лише шляхом позбавлення права на його відчуження та розпорядження ним.

Водночас, слідчий суддя не знаходить підстав для заборони користування автомобілем та накладання арешту на ключі від автомобілю та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки дізнавачем не обґрунтовано та не надано доказів, які би свідчили про те, що перебування автомобіля у користуванні ОСОБА_5 чимось загрожуватиме збереженню майна, що є речовим доказом. Ключі не є окремим майном, а є невід`ємною частиною транспортного засобу. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є документом, який посвідчує право власності особи на автомобіль. Дізнавачем не доведено, яке значення для даного кримінального провадження має вказаний документ і на досягнення якої мети направлено обмеження особи у праві володіння ним. При цьому, дізнавач не позбавлений можливості оглянути вказаний документ, зробити його копію та надати оцінку йому як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, клопотання дізнавача слід задовольнити частково.

Керуючись ст.2,7,16,98,131,170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 , 1974 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 , перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Автомобіль марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 , 1974 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з ключем до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , передати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України, про необхідність збереження арештованого майна без зміни будь-яких характеристик та ідентифікуючих ознак цього майна до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 23.06.2023р. о 12.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1