Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3823/23
Провадження № 1-кс/723/4591/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури про арешт майна.

Встановив:

Слідчий СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Сторожинецького районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, посилаючись на те, що в провадженні слідчого відділення Сторожинецького ВП знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 24.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2023 року надійшло повідомлення, що на пункті пропуску «Красноїльськ» у пасажира автомобіля марки АУДІ А5 н/зSV16UID громадянина Румунії ОСОБА_5 1998 року народження виявлено металевий телескопічний кийок, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю.

24.08.2023 року під час огляду місця події виявлено та вилучено металевий кийок чорного кольору, який поміщено до сейф-пакета № WAR1254914 та автомобіль марки Ауді А4 н/з НОМЕР_1 , які були визнанні речовими доказами.

Слідчий просить накласти арешт на металевий кийок чорного кольору, та автомобіль, які необхідно зберегти, оскільки не позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування може призвести до втрати, а у разі не накладання арешту на зазначене майно, воно може бути сховане чи знищене.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, а також заслухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України визначає завдання арешту, які є також і певними ризиками, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Виходячи із змісту ст.171 ч.2 КПК України, доказуванню в суді, при розгляді клопотання про арешт майна, підлягають наявність підстав, мети і необхідність арешту майна.

Із доданого до клопотання, витягу із ЄРДР № 0000438 від 24.08.2023 року встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним номером було внесено запис про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, з приводу того, що що на пункті пропуску «Красноїльськ» у пасажира автомобіля марки АУДІ А5 н/зSV16UID громадянина Румунії ОСОБА_5 1998 року народження виявлено металевий телескопічний кийок, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю.

24.08.2023 року під час огляду місця події виявлено та вилучено металевий кийок чорного кольору, який поміщено до сейф-пакета № WAR1254914 та автомобіль марки Ауді А4 н/з НОМЕР_1 , які в подальшому були визнанні речовими доказами.

Речовими доказами, згідно положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого (дізнавча), який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ратифікувавши яку 17.07.1997 року Україна визнала не лише право на мирне володіння майном, а визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зазначаючи мету арешту майна, слідчий послався на те, що такою метою є забезпечення збереження речових доказів від втрати через відчуження, зміну, переробку, зіпсуття чи передання іншій особі та можливість використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна, згідно положень ч.1 ст.170 КПК України, можливий в тому випадку коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину.

Так, речовий доказ - металевий кийок відповідає критеріям зазначеним у ст.. 98 КПК України, а тому може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, що є підставою для його арешту.

Однак, щодо іншого речового доказу зазначених вимог закону слідчий не дотримався. Так, слідчим не доведено необхідності арешту транспортного засобу АУДІ А4 н/з НОМЕР_1 , власником якого є громадянин Румунії ОСОБА_6 1999 року народження та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

З матеріалів провадження не вбачається, що автомобіль Ауді А4 іноземної реєстрації є предметом злочину і знаходиться у володінні ОСОБА_6 незаконно. Будь-яких даних про те, що громадянин Румунії ОСОБА_6 причетний до даного кримінального правопорушення, в справі немає, на кийок який є предметом кримінального правопорушення, свої права не заявляв.

За таких обставин позбавлення права особи користуватись автомобілем, правомірність придбання і володіння якими ніким не оспорюється, та за відсутності відомостей про те, що особа причетна до даного кримінального правопорушення, в даному випадку призвело б до незаконного позбавлення права особи володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А тому вимоги слідчого про накладення арешту на автомобіль, власником якого є громадянин Румунії ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

З цих підстав клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на :

-металевий кийок чорного кольору, який поміщено в сейф-пакет № WAR1254914.

Речовий доказ зберігати в камері схову речових доказів ВП№1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області за адресою м. Сторожинець вул. Б. Хмельницького 45 Чернівецького району чернівецької області.

У накладені арешту на автомобіль марки АУДІ А4 н/з НОМЕР_1 , власником якого є громадянин Румунії ОСОБА_6 1999 року народження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_9