Справа № 594/737/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Борщеві, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2023 року за №0000029 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, раніше судимого 20.11.2018 вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 296 КК України до штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 10.03.2020 вироком Тернопільського Апеляційного суду засудженого за ч. 3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 26.11.2021 Миколаївським районним судом Львівської області за ст. 81 КК України умовно- достроково не відбутий термін 1 рік 4 місяці 6 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України-

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 11.04.2023 близько 13 год. 00 хв. на вулиці Об`їздна в м. Борщів виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком лівої та правої руки в обличчя спереду, один удар кулаком правої руки в район грудної клітини ОСОБА_5 , після чого правою рукою схопив її за шию та почав душити. Від вказаних дій ОСОБА_6 потерпіла, почавши захищатися, відштовхнула його, після чого вони сіли в автомобіль.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, близько 21 год. 30 хв. перебуваючи в м. Борщів, вул. Промислова, знаходячись у салоні автомобіля, схопив ОСОБА_5 за волосся на голові та чотири рази вдарив її головою об підлокітник автомобіля, а також один раз ударив її головою у своє коліно.

Після цього близько 22 год. 00 хв. вони прослідували за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 , продовжуючи свій умисел витягнув ОСОБА_5 з автомобіля та наніс їй понад п`ять ударів кулаком правої руки в район голови та грудей. ОСОБА_5 , намагаючись втекти, забігла в під`їзд будинку, де ОСОБА_3 наздогнав її та схопивши правою рукою за волосся протягнув її до автомобіля.

Також 11.04.2023 близько 23 год. 00 хв., коли ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували за спільним місцем проживання в АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , не припиняючи свого протиправного умислу, наніс до десяти ударів кулаками обох рук в район голови ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 ,, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, рани нижньої губи, забої м`яких тканин обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що супроводжуються короткочасним розладом здоров`я. Множинні втовчення м`яких тканин, голови, шиї, грудної клітини, плечей, передпліччі, правої кисті і обох колінних суглобів кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

20 вересня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 , яка була ініціатором укладення угоди, та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди сторони погодили формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, а також узгодили покарання, у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, розкаявся. Зазначив, що погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснила, що саме вона була ініціатором укладення цієї угоди, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, його поведінка змінилася і вона сподівається, що подібне не повториться.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам провадження, умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, думка потерпілої, дані про особу обвинуваченого, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд переконався, що угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання може бути затверджено. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

У цьому кримінальному провадженні прокурор звернувся з цивільним позовом в інтересах держави в особі Борщівської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат стаціонарного закладу охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, які просить стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету для перерахування Борщівській міській раді об`єднаної територіальної громади витрати, які пов`язані з лікуванням потерпілої ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, у розмірі 2540,34 грн.

У судовому засіданні прокурор цивільний позов підтримав та просить його задовольнити.

Обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов прокурора визнав.

Прокурором до цивільного позову на підтвердження витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, у сумі 2540,34 грн. надав довідки КНП «Борщівська міська лікарня» Борщівської міської лікарні від 16.05.2023 №01-20/767, №01-13/282 та розрахунок вартості ліжкодня за квітень 2023 по КНП «Борщівська міська лікарня» Борщівської міської лікарні.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що цивільний позов прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 КК України, ст.ст.2, 373,374,394,395,468,469,472,473-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 вересня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь місцевого бюджету для перерахування Борщівській міській раді об`єднаної територіальної громади витрати, які пов`язані з лікуванням потерпілої ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, у розмірі 2540,34 грн., які перерахувати за наступними реквізитами: одержувач - ГУК у Тернопільській області/тг.м.Борщів; код класифікації доходів бюджету 24060300; р/р UА0019707, , МФО 899998.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий