Справа №459/1899/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2023 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №000842 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, востаннє 11.05.2023р. Червоноградським міським судом Львівської області, неодруженого, інваліда ІІІ групи, непрацюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_5 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

19.05.2018р. близько 20.00год. поблизу будинку №11 по вул.С.Бандери в м.Червоноград Львівської області ОСОБА_3 повторно відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Ксіомі Редмі Ноут 4Х» ІМЕІ: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 вартістю 5200грн., з СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25грн., СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 50грн., після чого втік з місця події, незважаючи на те, що був помічений потерпілим, який намагався припинити його злочинні дії.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та показав, що 19.05.2018р. ввечері він дійсно відкрито викрав з кишені потерпілого мобільний телефон, після чого був затриманий.

Викрадене він повернув потерпілому та шкоду відшкодував.

У скоєному розкаявся. Також, при визначенні покарання просив врахувати інвалідність і те, що він займається волонтерською діяльністю.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він: повторно відкрито викрав чуже майно, належне потерпілому.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, наявність інвалідності.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.2 ст.186 КК України не передбачає альтернативної міри покарання.

Також, суд відповідно до статті 65 КК України враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином;

наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

особу винного, його вік, матеріальний стан та стан здоров`я;

наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання;

висновок органу пробації.

У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, здійснює волонтерську діяльність під час воєнного стану, заву потерпілого про застосування щодо обвинуваченого іспитового строку, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із застосуванням ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене даним вироком, більш суворим покаранням, яке призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11.05.2023р. та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати ОСОБА_3 з моменту проголошення вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 04.06.2018р. на мобільний телефон марки «Ксіомі» ІМЕІ: НОМЕР_3 скасувати.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Ксіомі» ІМЕІ: НОМЕР_3 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1