ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/404/23 Справа № 236/2675/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м.Кривий Ріг

13.06.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р., яким обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов на Дону РФ, який мешкає по АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років 6 (шість) місяців.

та обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, який не має постійного місця проживання та реєстрації

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на дванадцять років.

та на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021р. про виправлення описки у вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р.

за участю прокурора ОСОБА_10

захисників (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9 , ОСОБА_11

обвинувачених (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 , ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років шість місяців, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на дванадцять років.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021р. виправлено описку у вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р., а саме ухвалою про виправлення описки у вироку судом першої інстанції зараховано обвинуваченим у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Вирок суду та ухвалу про виправлення описки оскаржено в апеляційному порядку прокурором, який не оскаржуючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій та доведеності винуватості обвинувачених, призначеного покарання, не погодився із незарахуванням судом у вироку обвинуваченим строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, та зарахування вказаного строку ухвалою суду від 26.05.2021р. про виправлення описки;

- вказує, що обвинувачені затримані працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України 24.06.2017р., тому строк із 24.06.2017р. до дня набрання вироком законної сили є попереднім ув`язненням, рішення про залік якого має бути зазначено в резолютивній частині вироку відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України;

- вказує, що суд ухвалою про виправлення описки у вироку зарахував обвинуваченим у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, чим припустився порушення вимог ст. 379 КПК України, фактично змінив вирок, проте таке виправлення є неприпустимим, та не може вважатися опискою, оскільки рішення про залік досудового тримання під вартою може бути вирішено тільки при ухваленні вироку суду;

- прохає вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_8 вважати засудженим за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років шість місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.06.2017р. по 05.04.2021р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленні волі, обвинуваченого ОСОБА_7 вважати засудженим за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.06.2017р. по 05.04.2021р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленні волі. Строк відбування покарання обвинуваченим обчислювати з 05.04.2021р.;

- прохає ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.201р. про виправлення описки у вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р. скасувати.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 :

- вказує, що не погоджується із оскаржуваним вироком, вважає його незаконним, необґрунтованим таким, що підлягає скасуванню через однобічність, та неповноту досудового розслідування та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушенням його прав у суді;

- вважає, що висновки суду обґрунтовані показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачених, які отримані незаконним шляхом, показання свідків неправдиві, та відрізняються один від одного, а у задоволенні клопотання про їх повторний перехресний допит було безпідставно відмовлено;

- вказує, що свідок ОСОБА_13 вказав, що прийшов до будинку потерпілого без обвинувачених, та напередодні у нього з потерпілим була бійка, проте він приховав вказаний факт, відповідно до висновку судово-медичної експертизи у потерпілого були зламані ребра з обох боків;

- зазначає, що свідок ОСОБА_12 на початку судового розгляду вказала, що конфлікт між обвинуваченими та потерпілим виник через неї, а пізніше сказала, що не пам`ятає, оскільки була у стані алкогольного сп`яніння, проте свідок ОСОБА_13 та обвинувачені підтвердили, що конфлікт виник саме через ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_12 дала неправдиві показання, та приховала, що вона поверталась до будинку потерпілого, через те, що нібито забула особисті речі, тому вона теж є організатором та учасником конфлікту;

- вказує, що після побиття потерпілого швидку допомогу не викликали, дали йому умитися, та спитали, як він себе почуває, на що потерпілий відповів, що все добре, та був у задовільному стані;

- зазначає, що постійно змінювався час їх з ОСОБА_8 уходу з місця події, та є фальсифікацією його справи судом та працівниками поліції;

- вважає, що різняться показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в місці їх знаходження під час події;

- вказує, що на зазначених свідків здійснювався тиск, на нього особисто також здійснювався тиск, у тому числі й фізичний, про що він неодноразово наголошував та писав до різних установ, суд на це не звернув увагу, тому у нього відсутня довіра до суду, що відмовився подавати скаргу на працівників поліції, оскільки побоювався за своє життя, та при цьому повідомив лікарю-експерту, що впав, прохав порушити кримінальну справу щодо працівників поліції, які розслідували справу;

- вважає, що суд необґрунтовано прийняв до уваги показання основного свідка ОСОБА_12 щодо події, оскільки показання інших свідків та обвинувачених не узгоджуються з її показаннями, та ОСОБА_12 в суді показала, що дала потерпілому ляпас, а потім била його по ребрах ногами, потім вона показала що не пам`ятає події, хоч свідок ОСОБА_13 підтвердив, що бачив, як ОСОБА_12 дала потерпілому ляпас, проте він не міг всього бачити, також ОСОБА_12 нанесла удар потерпілому по голові, потім у неї в руках опинився ніж, а потім потерпілий тримався за вухо, та у нього йшла кров;

- вважає, що відповідно до зроблених ним особисто потерпілому побоїв, а саме два удари по обличчю та 3-4 пинка по сідницях, потерпілий не міг померти;

- вказує, що у них з ОСОБА_8 був відсутній мотив мстити потерпілому оскільки ОСОБА_12 не є нічиєю родичкою чи жінкою, та не вони із ОСОБА_8 почали конфлікт;

- вважає, що висновок судово-медичної експертизи є неточним, яка висловилась про непряму причетність учасників конфлікту, без ідентичності того чи іншого особисто;

- вказує, що працівники поліції підбурювали всіх учасників конфлікту обмовити один одного, заплутували, з метою звернути вчинене на них з ОСОБА_8 , як на раніше судимих, хоча вони з ОСОБА_8 були причетні до цього частково, а саме вони не дали потерпілому побити ОСОБА_12 ;

- вказує, що при ознайомленні з матеріалами справи він бачив у потерпілого великі порізи на руці та нозі, проте в будинку він цього не бачив, що також підтвердив свідок ОСОБА_13 , а саме що у потерпілого були відсутні великі гематоми та порізи, та голова потерпілого була покрита рушником;

- прохає оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

- прохає про перерахування йому строку покарання день за два на підставі ч. 5 ст. 72 КК України починаючи з 24.06.2017р. до дня прийняття рішення апеляційним судом;

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 :

- вважає оскаржуваний вирок незаконним, оскільки на протязі судового розгляду судом були порушені процесуальні норми та його право на захист;

- вказує, що всі подані ним та обвинуваченим ОСОБА_7 клопотання не приймались судом до уваги, оскільки суддя має до нього особисту неприязнь, а заявлені численні відводи судді доповідачу у справі залишені поза увагою, також неприязні відносини склалися і з прокурором, який висловлював на його адресу погрози у присутності захисника;

- наголошує, що суддя-доповідач, знаючи про поганий стан його здоров`я, всіляко провокував його на необдумані дії, а документи, які підтверджують стан його здоров`я не долучені до матеріалів кримінального провадження;

- вказує, що через погане самопочуття йому була викликана швидка допомога, він був видалений із зали суду, а дебати були продовжені за його відсутності, чим порушено його право на захист;

- наголошує, що проголошення вироку відбувалося в режимі відеоконфекренції, якість звуку та зображення була поганою, вони з обвинуваченим відмовилися бути присутніми при проголошенні вироку та покинули приміщення для відеоконференцзвязку, вирок був проголошений без їх присутності, а копію вироку було отримано лише через три тижні;

- зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять належного документу, яким була підтверджена його особа;

- вважає, що їх з обвинуваченим ОСОБА_7 дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, як нанесення тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, оскільки у судово-медичній експертизі не вказано навіть приблизного часу настання смерті потерпілого, вказано, що смерть настала не одразу, а експерт у судовому засіданні експерт однозначної відповіді на це питання не надав;

- вказує, що свою винуватість він визнає у повному обсязі та розкаюється, не визнає кваліфікацію за ч. 2 ст. 115 Кк України, оскільки не мав умислу та мети на вбивство потерпілого;

- прохає оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

- прохає застосувати до нього в повному обсязі ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати з 24.06.2017р. до дати ухвалення вироку з розрахунку день за два строк попереднього ув`язнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- вказує, що обвинувачені не визнали свою винуватість за ч. 2 ст. 115 КК України, свою винуватість визнають за ч. 2 ст. 121 КК України, заявляли мотивовані клопотання про перехресний допит свідків, оспорювали належність та допустимість доказів;

- вказує, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 не можуть бути визнані доказами винуватості обвинувачених, оскільки вказані свідки не були присутніми при побитті потерпілого, свідок ОСОБА_13 не бачив моменту побиття, а свідок ОСОБА_12 спочатку давала показання, що не пам`ятає обставин події, а після тривалого часу істотно змінила свої показання, а суд виклав її показання з обвинувальним ухилом, та відмовив у її повторному перехресному допиті;

- наголошує, що протоколи проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 досліджені судом на копіях носіїв технічних записів слідчих дій, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 107 КПК України, оскільки не є оригіналом таких записів;

- зазначає, що висновки судово-медичної експертизи № 3/57 від 21.07.2017р. та № 5/3/57 від 11.09.2017р. є недопустимими доказами, оскільки медичні документи потерпілого отримані стороною обвинувачення з порушенням вимог ст. 159 КПК України (ст. 162 КПК України лікарська таємниця), оскільки отримані не на підставі ухвали слідчого судді, та не були належним чином відкриті стороні захисту відповідно до вимог ст. 290 КПК України;

- наголошує, що суд не врахував, що свідок ОСОБА_12 також наносила удари потерпілому, оскільки у неї також був мотив, а у обвинувачених не було умислу на позбавлення життя потерпілого;

- прохає оскаржуваний вирок скасувати, визнати обвинувачених невинуватими за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України з підстав невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Про дату, час та місце судового засідання учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, проте потерпіла ОСОБА_15 до апеляційного суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав подані апеляційні скарги та прохав їх задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисника ОСОБА_9 , доводи обвинувачених та захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та прохали їх задовольнити, при цьому обвинувачені визнали свою винуватість за ч. 2 ст. 121 КК України, заперечували проти кваліфікації їх дій за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, прохали застосувати до них вимоги ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення день за два, обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від поданої ним апеляційної скарги, заперечили проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора на вирок та задоволення апеляційної скарги прокурора на ухвалу суду, залишення без задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисника ОСОБА_9 за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинувачених визнано винуватими у тому, що в період часу приблизно з 20:00год. 23.06.2017р по 00:26год. 24.06.2017р. в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 , між перебуваючими у стані алкогольного сп`яніння обвинуваченими з одного боку та потерпілим ОСОБА_17 з іншого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, трапився конфлікт. Під час конфлікту обвинувачений ОСОБА_8 , діючи сумісно і узгоджено, групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_7 , з метою умисного протиправного позбавлення життя потерпілого ОСОБА_17 , розуміючи, що в результаті їх злочинних дій може наступити смерть потерпілого, і бажаючи настання таких наслідків, нанесли потерпілому ряд ударів з великою силою, а саме кулаками рук, ногами, взутими у взуття, та дерев`яною ніжкою від стільця по особливо важливому життєвому органу голові потерпілого ОСОБА_17 та по його тілу, спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя; перелому 3, 4, 5 ребер з права та 6, 7, 8 ребер зліва по середньо-ключичним лініям, ріжка під`язикової кістки з права з крововиливом, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; переломи кісток носу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематому та синець скронево-тім`яно-потилочної області зліва; синці м`яких тканин: спинки носа, лівої половини обличчя, лівої вушної раковини, правої щоки, підборіддя, передньої і правої поверхонь шиї, передньої і бічних поверхонь грудної клітини, зовнішньої поверхні лівої руки і тильної поверхні лівої кисті, передньої поверхні черевної стінки, обох клубових областей, передньої зовнішньої поверхні лівого стегна, задньої поверхні правого передпліччя; дрібноточечні крововиливи у сполучну оболонку очей, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обвинувачені також з невеликою силою нанесли потерпілому вісім ударів ножем, спричинивши потерпілому різану рану тім`яної ділянки зліва, колото-різану рану лівої вушної раковини, п`ять колото-різаних ран задньо-внутрішньої поверхні лівого передпліччя та колото-різану рану тильної поверхні лівої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_17 помер на місці.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_17 стала відкрита комбінована травма тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень. Між травмами та настанням смерті потерпілого мається прямий причинний зв`язок.

Дії обвинувачених кваліфіковані за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом були безпосередньо досліджені та оцінені показання обвинувачених, які були надані ними в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так обвинувачений ОСОБА_8 в суді свою винуватість за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав та показав, що визнає свою винуватість у вчиненому за кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він особисто не мав наміру вбивати потерпілого. До 23.06.2017р. він особисто потерпілого не знав. Він із свідком ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_7 23.06.2017р. в м. Лиман разом вживали алкогольні напої вдома у ОСОБА_18 по АДРЕСА_3 . Під час вживання горілки свідок ОСОБА_12 повідомила, що потерпілий її зґвалтував та у нього залишилися її особисті речі. Пізніше, обвинувачений разом із свідком ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_7 пішли на галявину, де продовжили вживати алкогольні напої. У ОСОБА_18 випили приблизно пляшку горілки ємністю один літр, та на галявині випили приблизно пляшку горілки, також один літр. Свідок ОСОБА_12 повідомила, що неподалік живе потерпілий та у нього залишились її особисті речі, запропонувала обвинуваченим піти до потерпілого. Приблизно о шостій годині вечора, вони втрьох направились до місця мешкання потерпілого за адресою буд. АДРЕСА_2 . Коли прийшли, потерпілого не було дома та вони залишились у дворі, де зустріли свідків ОСОБА_13 та товариша ОСОБА_19 . Всі п`ятеро пішли на галявину біля будинку потерпілого та продовжили вживати спиртні напої. Свідок ОСОБА_12 продовжувала жалітися, що потерпілий її зґвалтував, та що треба з ним розібратися. Свідок ОСОБА_20 проживав в домі потерпілого та запропонував піти у дім, на що всі погодились, потерпілого ще не було. Свідок ОСОБА_12 почала готувати смажену картоплю, та вони всі також у дворі вживали горілку. Обвинувачений ОСОБА_8 разом із свідком ОСОБА_21 вирішили піти за цигарками та взяти ще самогону. Коли виходили з двору, зустріли потерпілого, на вигляд він був кволий, йшов повільно, наче побитий. Видимих тілесних ушкоджень у нього не було. Обвинувачений ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_20 та потерпілий зайшли в дім. Свідок ОСОБА_12 почала кричати на потерпілого. Свідок ОСОБА_20 в цей час збирав свої речі в зальній кімнаті, там було темно. Він особисто пішов в кухню, увімкнув радіо, почув крики, зайшов в кухонну кімнату, де були свідок ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий. В руці у свідка ОСОБА_12 був ніж, у потерпілого в руках було щось, схоже на палку. Виникла сварка між свідком ОСОБА_22 та потерпілим. Він особисто забрав ніж у свідка ОСОБА_12 та дерев`яну палку у потерпілого. Свідок ОСОБА_12 сіла на стілець та випила алкоголь, знов почала кричати. Він особисто пішов з кухні, обвинувачений ОСОБА_7 залишився в кухонній кімнаті. Далі він чув крики свідка ОСОБА_12 в сторону обвинуваченого ОСОБА_7 , щоб він її захистив. Він особисто повернувся, та побачив, що обвинувачений ОСОБА_7 тримав ніж в руці, а у потерпілого була дерев`яна палка в руках. Він особисто підійшов до потерпілого, забрав палку, та вдарив потерпілого, обвинувачений ОСОБА_7 викинув ніж. Свідок ОСОБА_12 знову почала кричати. Він особисто вийшов з кухонної кімнати, після чого почув звук падіння, обернувся та побачив, що потерпілий впав на підлогу та лежав на спині. Він особисто побачив кров на лобі потерпілого та почав шукати ганчірку, щоб змити кров. Він особисто бачив, як обвинувачений ОСОБА_7 бив потерпілого кулаками, коли той лежав. Свідок ОСОБА_12 також била потерпілого. Свідок ОСОБА_13 потерпілого не бив. Він особисто не бачив, щоб обвинувачений ОСОБА_7 спричиняв потерпілому тілесні ушкодження ножем. Дерев`яним стільцем потерпілого ніхто не бив. Він особисто на потерпілого лив воду, щоб він прийшов до тями. Коли потерпілий впав на підлогу, обвинувачений ОСОБА_7 стояв біля печі. Коли потерпілий був на підлозі, він особисто його два рази вдарив по правій стороні. Також він особисто бив потерпілого руками, кількість ударів не пам`ятає. Обвинувачений визнав, що від його особистих дій та дій обвинуваченого ОСОБА_7 могли утворитись виявлені експертизою у потерпілого тілесні ушкодження. У який спосіб та для чого роздягали потерпілого, він особисто не бачив, при цьому наказав свідку ОСОБА_13 , щоб той зібрав свої речі та йшов. Після того, як свідок ОСОБА_13 пішов, то приблизно через десять хвилин після події він особисто, обвинувачений ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_12 пішли з дому потерпілого, це було приблизно о 21:15год.. Коли вони уходили, потерпілий був у свідомості, вибачився перед свідком ОСОБА_12 , сказав, що зрозумів, за що його побили. У потерпілого було пошкоджено вухо та розбитий лоб, видимих пошкоджень на тілі він особисто не бачив. Вони пішли на галявину, де свідок ОСОБА_12 повідомила, що вона забула пакет з речами у будинку потерпілого та пішла до будинку. Через декілька годин його та обвинуваченого ОСОБА_7 затримали працівники поліції. Йому особисто невідомо, чи міг би хтось інший спричинити потерпілому тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді свою винуватість за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав, та показав, що визнає винуватість у вчиненому за кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він не мав наміру вбивати потерпілого 23.06.2017р. Особисто він, обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_12 пішли до дому потерпілого по АДРЕСА_2 , щоб забрати особисті речі свідка ОСОБА_12 . Коли прийшли, потерпілого вдома не було, в цей же час прийшов свідок ОСОБА_13 , який проживав на той момент в домі потерпілого, який запросив їх зайти. Коли всі зайшли, свідок ОСОБА_12 почала готувати смажену картоплю. На дворі вони всі разом вчотирьох вживали горілку, випили приблизно пляшку ємністю один літр. Потім свідок ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_8 пішли в магазин за цигарками та горілкою, зустріли на вулиці потерпілого. Вони всі разом зайшли в будинок потерпілого. Свідок ОСОБА_12 почала конфлікт с потерпілим, кричала на нього, вдарила його по обличчю. Потім обвинувачений ОСОБА_8 почав конфліктувати з потерпілим через те, що той зґвалтував свідка ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_13 пішов збирати свої речі до зальної кімнати. Обвинувачений ОСОБА_8 під час розмови з потерпілим декілька разів його вдарив рукою, куди вдарив він особисто не бачив. Свідок ОСОБА_12 почала висловлювати претензії потерпілому, кричати, потерпілий хотів вдарити її, та обвинувачений ОСОБА_7 взяв потерпілого за руку та не дав вдарити свідка ОСОБА_12 , відтягнув потерпілого подалі від неї. Потерпілий повернувся до нього особисто обличчям, почав на нього кричати. У відповідь на це він особисто вдарив потерпілого кулаком правої руки по щелепі, після чого вдарив в ніс. Після його ударів потерпілий відійшов назад та впав спиною на підлогу. Далі свідок ОСОБА_12 вдарила потерпілого, коли він лежав на підлозі, на що потерпілий сказав, що йому боляче. Після цього він особисто вдарив ще два-три рази потерпілого по сідниці ногою. Вони побачили кров з носу потерпілого, почали шукати ганчірку, щоб стерти кров, та вмили потерпілого. Поки він шукав ганчірку, почув як свідок ОСОБА_12 кричить, повернувся та побачив, як вона тримає ніж в руках. Моменту, коли свідок ОСОБА_12 порізала вухо потерпілому, він особисто не бачив, оскільки його не було в кухонній кімнаті. У потерпілого було тільки порізано вухо, інших ножових поранень не бачив. Після чого вони приспустили потерпілому штани та облили водою, той отямився. Потерпілий постійно перебував на кухні, свідок ОСОБА_12 вимагала від нього повернути її речі, та два рази вдарила потерпілого в живіт, потерпілий в цей час лежав. Свідок ОСОБА_13 певний період часу знаходився в домі, міг бачити все, він був в зальній кімнаті, збирав свої речі, там було темно, проте з газет робили факели та світили кімнату. Свідок ОСОБА_13 пішов з будинку перший. Особисто він, обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли хвилин через десять, десь о 21год., на вулиці вже потемніло. Потерпілий залишився лежати в кухні та був при свідомості, допомоги не прохав. В домі пожежі не було, коли всі уходили, був запах гарі від газет, які підпалювали, щоб освітити зальну кімнату. Коли вони прийшли на галявину, свідок ОСОБА_12 повідомила, що забула в домі потерпілого свій пакет з речами, та пішла за ним. Приблизно о першій годині ночі його та обвинуваченого ОСОБА_8 затримали працівники поліції. Йому невідомо, хто би інший міг спричинити тілесні ушкодження потерпілому.

Протоколом огляду місця події та трупа потерпілого з таблицею ілюстрацій від 24.06.2017р. підтверджується, що оглянуто будинок АДРЕСА_2 та подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 , де було виявлено труп потерпілого та зафіксовано тілесні ушкодження на обличчі, вусі, грудній клітині, правій та лівій руках, на спині.

При огляді будинку на підлозі в кухонній кімнаті виявлено рушник з плямами бурого кольору, на підлозі в кухонній кімнаті ніж та дерев`яну ніжку зі стільця, кінець дерев`яної ніжки зі стільця з плямами бурого кольору, диван з пошкодженням термічного характеру.

Протоколом огляду місця події від 24.06.2017р. та таблиці ілюстрацій до нього підтверджується, що на відкритій ділянці місцевості на відстані 200 метрів від домоволодіння по АДРЕСА_2 виявлено рушник з плямами бурого кольору, розкладний багатопредметний побутовий набір, манікюрні ножиці.

(т 2 а.к.п.69-87, 99-103)

Актом про пожежу від 24.06.2017р. та звітом про причину виникнення пожежі підтверджується, що найбільш ймовірною причиною пожежі, яка виникла 23.06.2017р. о 23:00год. в буд. АДРЕСА_2 , став підпал. Місцем виникнення пожежі стала житлова кімната, розмірами 3х5 м. Осередок пожежі знаходився праворуч від входу в житлову кімнату біля дивану.

(т. 2 а.к.п. 88-89).

Протоколом огляду місця події від 24.06.2017р. та таблиці ілюстрацій до протоколу підтверджується, що під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 були виявлені термічні пошкодження на вхідних дверях та всередині будинку, а саме на стелі, вікнах, меблях. Крім того було виявлено ніж на підлозі кухонної кімнати будинку.

(т. 2 а.к.п. 106-122)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2017р. за участю свідка ОСОБА_23 та таблиці ілюстрацій до протоколу слідчого експерименту підтверджується, що свідок вказав на вікна будинку АДРЕСА_2 , з яких йшов густий дим, за допомогою манекену показав місце де виявив труп потерпілого, та в якому він був положенні, вказав механізм за допомогою якого витягнув труп потерпілого з будинку та місце на подвір`ї, куди він його витяг.

(т. 3 а.к.п. 78-85)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017р. підтверджується, що свідок ОСОБА_13 за загальними ознаками зовнішності, по формі обличчя, носу, та губ, вирізу очей впізнав на фото № 1 обвинуваченого ОСОБА_8 , який 23.06.2017р. в пізній час доби у буд. АДРЕСА_2 спричиняв тілесні ушкодження потерпілому.

(т. 3 а.к.п. 61-62)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017р. підтверджується, що свідок ОСОБА_13 за загальними ознаками зовнішності, по формі обличчя, носу, та губ, вирізу очей впізнав на фото № 3 обвинуваченого ОСОБА_7 , який 23.06.2017р. в пізній час доби у буд. АДРЕСА_2 спричиняв тілесні ушкодження потерпілому.

(т. 3 а.к.п. 64-65)

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017р підтверджується, що свідок ОСОБА_14 за загальними ознаками зовнішності, по формі обличчя, носу, вирізу очей, впізнав на фото обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які разом із свідком ОСОБА_12 23.06.2017р. в вечірній час доби на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 чекали потерпілого.

(т. 3 а.к.п. 67-68, 70-71).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2017р. за участю обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується, що він добровільно, послідовно та докладно у присутності захисника та двох понятих відтворив своє бачення обстановки та обставин подій вчиненого ним кримінального правопорушення, щодо потерпілого, яке відбувалося в період часу з 20:00год. 23.06.2017р. по 00:26год. 24.06.2017р., в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 за участю обвинувачених та потерпілого, та за допомогою манекену вказав механізм та продемонстрував, як саме в приміщенні будинку АДРЕСА_2 він особисто - тричі вдарив кулаком правої руки в обличчя потерпілого, оскільки потерпілий його ображав нецензурними словами. При цьому обвинувачений показав та продемонстрував на манекені, як саме обвинувачений ОСОБА_8 також наніс декілька ударів кулаком правої руки та долонею лівої руки в обличчя потерпілого, один удар в грудну клітину. Після чого він особисто зробив потерпілому підсічку, від чого потерпілий впав на підлогу. Потім він разом з обвинуваченим ОСОБА_8 стали наносити удари потерпілому по ногам, сідницям та ребрам. Обвинувачений вказав, що свідок ОСОБА_12 також намагалася бити потерпілого по голові, зазначив, що від отриманих ударів потерпілий почав втрачати свідомість, тому він набрав в ковш води на вилив на голову потерпілого. Коли потерпілий прийшов до тями, то зізнався, що дійсно зґвалтував свідка ОСОБА_12 , після чого вони з ОСОБА_12 почали сваритися, а він особисто вийшов на вулицю. Через 5 хвилин вийшла також свідок ОСОБА_12 із обвинуваченим ОСОБА_8 , і вони разом пішли з території домоволодіння потерпілого. Крім того обвинувачений показав, що замахувався на потерпілого ножем, щоб налякати, однак наніс лише подряпину на грудній клітині. Під час бійки обвинувачений ОСОБА_8 повідомив потерпілому, що може підпалити його.

(т. 2 а.к.п. 205-214)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2017р. за участю обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що він добровільно, послідовно та докладно, у присутності захисника та двох понятих відтворив своє бачення обстановки та обставин подій вчиненого кримінального правопорушення щодо потерпілого в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 , та за допомогою манекену вказав механізм та продемонстрував, що бачив, як саме в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 в темний період доби, приблизно о 21год. коли він зайшов з іншої кімнати будинку на кухню, потерпілий лежав на полу, а обвинувачений ОСОБА_7 стояв над ним з ножем. У потерпілого мався поріз на правому вусі, з якого йшла кров, у потерпілого була кров на голові, він чув, як потерпілого бив обвинувачений ОСОБА_7 .. Потерпілий з підлоги не вставав. Обвинувачений показав, що він особисто сів зверху на потерпілого та почав за допомогою долонею рук приводити його до тями, а свідок ОСОБА_12 била ногами по тілу потерпілого. Потім ОСОБА_12 стала казати йому особисто та обвинуваченому ОСОБА_7 , що вони не можуть її захистити, і після цього обвинувачений ОСОБА_7 почав бити ногами по тілу потерпілого, а він особисто двічі вдарив потерпілого кулаком правої руки по ребрам, і ногами по ребрам, демонструючи всі дії на манекені. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 взяв палку чи ніжку зі столу та почав нею бити по ногам та спині потерпілого, нанісши приблизно 3-4 удари. Він особисто один раз вдарив ногою потерпілого по сідницям. Всі ці події бачив свідок ОСОБА_20 , який збирав свої речі в сусідній кімнаті, та пішов хвилин за п`ять до того, як з будинку пішли обвинувачені та свідок ОСОБА_12 , а коли вони йшли з будинку, то чули запах горілого. Обвинувачений показав, що коли вони втрьох йшли з будинку, то потерпілий був при свідомості. У потерпілого, коли він зайшов до будинку, тілесних ушкоджень не бачив. Він особисто був у стані сильного алкогольного сп`яніння, з огляду на це, певні обставини не пам`ятає. Скарг, зауважень чи заперечень від обвинуваченого та його захисника під час слідчого експерименту не надійшло.

(т. 2 а.к.п. 217-226)

Протоколом огляду предмету від 07.09.2017р., а саме відеозаписом допиту свідка ОСОБА_13 , що міститься на оптичному диску підтверджується, що свідку відомі обставини вчинення обвинуваченими умисного вбивства потерпілого, та від учасників судового розгляду не надійшло зауважень щодо даного протоколу огляду, та клопотань про відтворення диску в судовому засіданні.

(т. 2 а.к.п. 123).

Протоколом огляду предмету від 07.09.2017р., а саме відеозапису допиту свідка ОСОБА_12 , що міститься на оптичному диску, підтверджується, що свідку ОСОБА_12 відомі обставини вчинення обвинуваченими умисного вбивства потерпілого, та від учасників судового розгляду не надійшло заперечень щодо даного протоколу огляду, та клопотань про відтворення диску в судовому засіданні.

(т. 2 а.к.п. 126)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2017р. за участю свідка ОСОБА_13 підтверджується, що свідок добровільно, послідовно та докладно у присутності двох понятих відтворив обстановку та обставини подій, які відбувалися в період часу з 20:00год. 23.06.2017р. по 00:26год. 24.06.2017р., в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 за участю обвинувачених та потерпілого, та на місці події відтворив механізм вчиненого обвинуваченими злочину, вказав, що коли збирав свої речі, то чув з приміщення кухні крики потерпілого «не треба, боляче» та чув звуки від нанесення ударів по тілу. Після чого за допомогою манекена людини показав, як саме потерпілий лежав на підлозі та вказав механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 кулаком лівої руки потерпілому в лівий бік, а обвинуваченим ОСОБА_7 нанесення одного удару ногою по тілу нижче голови та по самій голові.

(т. 2 а.к.п. 138-145)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2017р. за участю свідка ОСОБА_12 підтверджується, що свідок добровільно, послідовно та докладно, у присутності двох понятих відтворила обстановку та обставини подій, які відбувалися в період часу з 20:00год. 23.06.2017р. по 00:26год. 24.06.2017р., в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 за участю обвинувачених та потерпілого, розповіла про відомі їй обставини, які відбулися 23.06.2017р., та за допомогою манекена продемонструвала удар, який обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілому кулаком в голову, через те, що вона назвала потерпілого своїм коханцем. Свідок показала, що коли потерпілий прийшов додому, то ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було, та показала за допомогою манекену, яким саме чином обвинувачений ОСОБА_8 наніс удар кулаком потерпілому в голову, від чого потерпілий впав на спину, та в нього на обличчі з`явилась кров, а в цей час обвинувачений ОСОБА_7 правою ногою почав наносити удари по тілу потерпілого, більше 5 ударів в голову та більше трьох ударів по тулубу. Потерпілий почав закривати обличчя руками. Обвинувачений ОСОБА_7 зняв з потерпілого штани та нижню білизну та почав бити ногами у пах багато разів, потім почав бити потерпілого палкою теж по нижній частині тулуба, а потім по ногам. Обвинувачений ОСОБА_8 почав бити ногою. Обвинувачений ОСОБА_7 також діставав ніж, який приблизно 10 см в довжину з дерев`яною ручкою та погрожував відрізати вуха потерпілому. При цьому свідок показала на манекені, що обвинувачений ОСОБА_7 робив ножем з тілом потерпілого. Вона чула від обвинувачених погрози підпалити хату.

(т. 2 а.к.п 148-157).

Висновком судово-медичної експертизи № 57 від 24.06.2017р. підтверджується, що на трупі потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани тім`яної ділянки зліва; гематоми та синця скронево-тім`яно-потиличної області зліва; крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку; переломів кісток носа, ріжка під`язикової кістки справа з крововиливом, 3, 4, 5 ребер справа та 6, 7, 8 ребер зліва по середньо-ключичним лініям; синців м`яких тканин, спинки носа, лівої половини обличчя, лівої вушної раковини, правої щоки, підборіддя, передньої і правої поверхонь шиї, передній і бічних поверхнях грудної клітини, зовнішньої поверхні лівої руки і тильної поверхні лівої кисті, передній поверхні черевної стінки обох клубових областях, передньої зовнішньої поверхні лівою стегна, задньої поверхні правого передпліччя; колото-різані рани лівої вушної раковини (1), задні-внутрішньої поверхні лівого передпліччя (5), тильній поверхні лівої кисті (1), дрібноточечні крововиливи у сполучну оболонку очей.

Наявні тілесні ушкодження, окрім колото-різаних ран, могли утворитися від дії тупих предметів, чим могли бути кулаки рук людини та частини ніг, взуті у взуття.

Колото-різані рани голови, лівої вушної раковини, лівого передпліччя та лівої кісті, могли утворитися від дії колючо-ріжучого предмету, чим міг бути ніж шириною клинка не більш довжини рани на шкірі тильної поверхні кісті -1,2 см.

Крововилив під тверду мозкову оболонку відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечний для життя.

Всі колото-різані рани та перелом кісток носу відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Синці та гематоми обличчя та тіла відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Перелом ріжка під`язикової кістки справа та ребер з обох сторін відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.

Всі наявні тілесні ушкодження утворилися в один невеликий проміжок часу, прижиттєво, в строк та за обставин, вказаних в постанові і в сукупності, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

У якій послідовності наносилися удари вказати неможливо. Удари тупими предметами наносилися з великою силою. Удари колюче-ріжучим предметом наносились з невеликою силою. Найбільш вірогідно, що під час нанесення ударів потерпілий був розташований обличчям до нападників.

Причиною смерті потерпілого стала відкрита комбінована травма тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень.

Смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_4 та настала не відразу після заподіяння йому тілесних ушкоджень, бо під час виникнення пожежі, він дихав, про що свідчить наявність у крові потерпілого карбоксігемоглобіну у кількості 39%.

Між травмою та смертю потерпілого є прямий причинний зв`язок.

Синці зовнішньої поверхні лівої руки, тильної поверхні лівої кісті, задньої поверхні правого передпліччя, колото-різані рани лівого передпліччя та тильної поверхні лівої кісті, могли утворитися при обороні від ударів. Виявлені на трупі потерпілого тілесні ушкодження ніяк не могли виникнути при вільному падінні потерпілого.

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий, малоймовірно, міг вчиняти якісь самостійні дії. Ушкодження, які маються на трупі потерпілого не могли бути заподіяні рукою самого потерпілого.

Колото-різані рани могли утворитися від восьми ударів ножем.

Від дії тупих предметів утворилося більш ніж тридцять тілесних ушкоджень (синці, гематоми та переломи).

При судовотоксикологічному дослідженні крові від трупа потерпілого виявлений спирт етиловий в кількості 3.27 %, що за життя могло відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню. У шлунку потерпілого не виявлені продукти харчування.

(т. 2 а.к.п. 91-94)

Висновком судово-імунологічної експертизи № 743 Ц/2017 від 27.06.2017р. підтверджується, що групова належність крові потерпілого - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові обвинуваченого ОСОБА_7 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові обвинуваченого ОСОБА_8 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.).

(т. 3 а.к.п. 44-46).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 1241-И/17, № 1242-И/17, № 1243-И/17 від 27.06.2017р. кров від трупа потерпілого відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В.

На рушнику (об`єкти №№1-4) та рушнику (об`єкти №№1-6), на вилучених в ході огляду місця події, в будинку АДРЕСА_2 , на спортивній куртці (об`єкти №№6,7), вилученій під час обшуку обвинуваченого ОСОБА_7 , виявлені сліди крові людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В, можливість походження якої від потерпілого не виключається.

(т. 3 а.к.п. 2-3, 5-6, 8-10).

Висновком судово-медичної експертизи кухонного ножа (об`єкти №№ 1, 2), вилученого 24.06.2017р. під час проведення огляду місця події та трупу потерпілого по АДРЕСА_2 , в кухонній кімнаті будинку, підтверджується:

- на клинку ножа (об`єкт №1) знайдені сліди потожирових виділень, при серологічному дослідженні яких, в слідах виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити походження даних слідів від будь якої особи (осіб) з груповою належністю крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі як від потерпілого, так і від обвинуваченого ОСОБА_8 . Від обвинуваченого ОСОБА_7 дані сліди відбутися не могли.

- на рукоятці ножа (об`єкт №2) знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні в слідах виявлені антигени А та В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, групи крові осіб, які проходять по справі, а також конкретні обставини справи, можна припустити змішання потожирових виділень від особи (осіб) з груповою приналежністю крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі, як від потерпілого так і від обвинуваченого ОСОБА_8 , а також від будь якої особи з груповою належністю крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А. в тому числі від обвинуваченого ОСОБА_7 . Сліди крові на кухонному ножі не знайдені.

(т 3 а.к.п.29-31).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 745 Ц/2017 від 27.06.2017р. підтверджується, що групова належність крові від трупу потерпілого - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові обвинуваченого ОСОБА_7 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові обвинуваченого ОСОБА_8 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.).

В результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилученого 24.06.2017 р. під час проведення додаткового огляду місця події по АДРЕСА_2 , в кухонній кімнаті будинку, на клинку та рукоятці (об`єкти №№ 1, 2) знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в слідах виявлені виявлений антиген В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити походження даних слідів від будь якої особи з груповою належністю крові В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі від обвинуваченого ОСОБА_7 . Від потерпілого та від обвинуваченого ОСОБА_8 дані сліди відбутися не могли.

(т. 3 а.к.п. 33-35).

Висновком експерта № 739-Ц/2017 від 27.06.2017р. групова належність крові від трупу потерпілого - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові обвинуваченого ОСОБА_7 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові обвинуваченого ОСОБА_8 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.).

В результаті проведення судово-медичної експертизи ніжки від предмета меблів (об`єкти № № 1-3), вилученої 24.06.2017 р. під час проведення огляду місця події та трупу потерпілого по АДРЕСА_2 , в кухонній кімнаті будинку, встановлено, що в об`єкті № 1 знайдені сліди крові людини з домішком потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в слідах виявлений антиген А. Враховуючи результати досліджень, а також групи крові осіб, які проходять по справі, можна припустити походження даних слідів від будь якої особи (осіб) з груповою належністю крові А (ІІ), з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі, як від потерпілого так і від обвинуваченого ОСОБА_8 (за умови наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент вищезазначених подій). Від обвинуваченого ОСОБА_7 дані сліди крові, а також потожирові виділення відбутися не могли.

(т. 3 а.к.п.37-39)

Висновком судово-медичної експертизи № 3/57 від 21.07.2017р. підтверджується, що тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого могли виникнути при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_12 при проведенні слідчого експерименту. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого (окрім різаних ран), могли виникнути при обставинах, про які вказує обвинувачений ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого, могли виникнути при обставинах, про які вказує обвинувачений ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту.

(т. 2 а.к.п. 229-231).

Висновком судово-медичної експертизи № 5/3/57 від 11.09.2017р. підтверджується, що синці на трупі потерпілого також могли утворитись від ударів дерев`яною ніжкою стільця, наданою на судово-медичну експертизу. Колото різані рани на трупі потерпілого могли утворитись від дії кухонних ножів, наданих на судово-медичну експертизу. Колото різані рани, знайдені на трупі потерпілого та інші тілесні ушкодження не могли утворитися від дії манікюрними ножицями та розкладним багатопредметним побутовим набором.

(т. 3 а.к.п. 73-75 )

Висновком судово-медичної експертизи № 60 від 24.06.2017р. підтверджується, що на тілі обвинуваченого ОСОБА_8 будь яких тілесних ушкоджень не виявлено. При проведенні експертизи обвинувачений пояснив, що він та обвинувачений ОСОБА_7 бив потерпілого палкою по голові, обвинувачений ОСОБА_7 зняв з потерпілого штани та хотів вставити держак палки у задній прохід потерпілого. У обвинуваченого ОСОБА_7 був ніж, його особисто ніхто не бив, працівники поліції його не били.

(т. 2 а.к.п. 128)

Висновком судово-медичної експертизи № 62 від 24.06.2017р. підтверджується, що на тілі обвинуваченого ОСОБА_7 будь яких тілесних ушкоджень не виявлено. При проведенні експертизи обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він разом з обвинуваченим ОСОБА_8 били потерпілого руками та ногами по голові, обличчю, грудній клітині, шиї. Він належним йому особисто ножем різав потерпілого. Ніж кинув у будинку. Одеколон, за допомогою якого підпалили будинок, був у ОСОБА_12 , під час бійки його не били, Працівники поліції його не били.

(т. 2 а.к.п. 131)

Висновком судово-психіатричної експертизи № 742 від 05.07.2017р. підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_8 в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, будь яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав, був психічно здоровим.

Виявляє дисоціальний розлад особистості з порушенням потягів у вигляді синдрому залежності від алкоголю. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню,обвинувачений ОСОБА_8 у тимчасово хворобливому стані не знаходився, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння.

За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_8 в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, не знаходився у стані фізіологічного ефекту (стан сильного душевного хвилювання).

В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню обвинувачений ОСОБА_8 не знаходився у стані вираженого емоційного напруження стресу, фрустрації, які б могли суттєвим чином вплинути на його поведінку, свідомість діяльності. Обвинувачений ОСОБА_8 виявляє вказані вище індивідуальнопсихологічні характеристики, які можуть суттєвим чином впливати на його поведінку. Вказані вище характеристики прямо чи безпосередньо пов`язані з вказаним вище клінічним діагнозом та загостюються в той період часу, коли обвинувачений ОСОБА_8 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 у своєму психічному стані може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує.

(т. 3 а.к.п. 47-52)

Висновком судово-психіатричної експертизи № 741 від 05.07.2017р. підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_7 в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, будь яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав. Виявляє дисоціальний розлад особистості з порушенням потягів у вигляді синдрому залежності від алкоголю.

За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, обвинувачений ОСОБА_7 у тимчасово хворобливому стані не знаходився. Знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, обвинувачений ОСОБА_7 не знаходився у стані фізіологічного ефекту (стан сильного душевного хвилювання).

В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню обвинувачений ОСОБА_7 не знаходився у стані вираженого емоційного напруження стресу, фрустрації, які б могли суттєвим чином вплинути на його поведінку, свідомість діяльності. Обвинувачений ОСОБА_7 виявляє вказані вище індивідуально психологічні характеристики, які можуть суттєвим чином впливати на його поведінку. Вказані вище характеристики прямо чи безпосередньо пов`язані з вищевказаним клінічним діагнозом та загостюються в той період часу, коли обвинувачений ОСОБА_7 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_7 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

(т. 3 а.к.п. 53-58)

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_24 від 25.04.2018р. підтверджується, що кримінальне провадження № 0000054 від 07.02.2018р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України щодо протиправних дій працівників поліції Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області щодо обвинувачених закрито у зв`язку з відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

(т.2 а.к.п. 58-59)

Потерпіла ОСОБА_15 показала суду, що потерпілий був їй чоловіком, однак на момент його смерті вони разом не проживали приблизно 5 років. Зазначила, що інших родичів в нього не було. Також вказала, що хоча вони і проживали окремо, однак продовжували спілкування та перебували в дружніх стосунках.

Її чоловік проживав в будинку АДРЕСА_2 . Після того як вони розійшлися, потерпілий проживав в цьому будинку один, пізніше він став проживати з чоловіком на ім`я ОСОБА_25 . Свідок вказала, що востаннє бачила потерпілого незадовго до вбивства, про події 23-24.06.2017р. їй стало відомо від працівників поліції, які їй і повідомили про смерть потерпілого. Вона з працівниками поліції приїхали до вказаного будинку. В цей час на місці вчинення злочину перебували також поліцейські та сусіди. Коли вона побачила тіло потерпілого, то звернула увагу, що воно було чорного та синього кольору, у нього був перебитий ніс. Коли вона бачила потерпілого востаннє то ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було. Також свідок вказала, що коли зайшла до будинку АДРЕСА_2 , то побачила обгорілі та спалені вікна і меблі.

Зі слів сусідів їй особисто стало відомо, що ці сусіди вночі бачили спочатку, як з будинку потерпілого йде дим з вікон, а через деякий час вони побачили, що дим та полум`я вже охопили весь будинок. Коли вони побігли на допомогу, то побачили що потерпілий лежить на проході у будинок головою на вихід, після чого викликали швидку допомогу. Ще одна сусідка на ім`я ОСОБА_26 їй розповідала, що спочатку потерпілого в той вечір вдома не було, а був чоловік на ім`я ОСОБА_25 , а обвинувачені та свідок ОСОБА_12 були біля двору будинку АДРЕСА_2 . Потім вони пішли у двір, а ОСОБА_25 їм повідомив, що потерпілого немає вдома. Також сусідка їй розповіла, що приблизно через дві години потерпілий повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачені покликали потерпілого в середину будинку, та він зайшов у власний будинок. Зі слів сусідки їй стало відомо, що в будинку тривалий час відбувалася гучна сварка. Сусіди їй також розповідали, що компанія вживала спиртні напої. Вона зазначила, що будинок електрифікований та світло проведено у всьому будинку. Вона показала, що їй невідомо, хто саме наносив тілесні ушкодження потерпілому, та яку кількість. Про подробиці злочину їй особисто стало відомо з матеріалів кримінальної справи. Також свідок вказала, що ОСОБА_20 , розповів їй, що обвинувачені вигнали його з будинку і казали, що тепер вони там будуть жити. Крім того свідок пояснила, що потерпілий колись їй розповідав що проживав з якоюсь жінкою три дні, однак про кого саме йшла мова, їй не відомо та зазначила, що коли ця жінка пішла від нього та тривалий час не поверталася, тому потерпілий виніс з будинку її речі та викинув в полі. Свідок зазначила, що потерпілий був тихою та спокійною людиною, навіть коли був у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що приблизно в кінці червня 2017р. він знаходився у себе вдома по АДРЕСА_4 , коли до нього зайшов свідок ОСОБА_20 , який деякий час жив у потерпілого вдома, по АДРЕСА_2 . Особисто потерпілого він не знав. В цей час, а саме в кінці червня 2017р., вони вдвох з ОСОБА_21 пішли до будинку потерпілого, щоб взяти пусту пляшку для покупки самогону. Коли вони прийшли до будинку потерпілого, то побачили на лавочці біля будинку жінку на ім`я ОСОБА_27 , яка сиділа разом з обвинуваченими. Потерпілого в цей час вдома не було, тому ОСОБА_13 швидко взяв з будинку пусту пляшку та вони хотіли уходити, однак жінка на ім`я ОСОБА_27 з обвинуваченими пішли за ними, а тому вони вп`ятьох на поляні, недалеко від будинку потерпілого вони вживали самогон10-15хв., який звідкись приніс свідок ОСОБА_13 , після чого він особисто пішов додому, а всі залишилися. Свідок зазначив, що під час вживання спиртних напоїв компанією, конфліктів між ними не виникало, наступного дня о 04-00 ранку до нього додому приїхали співробітники поліції та повідомили про смерть потерпілого.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що до 23.06.2017р. з обвинуваченими знайомий не був. З лютого-березня 2017р. до 23.06.2017р. подій вони вдвох з потерпілим проживали в будинку потерпілого по АДРЕСА_2 . Приблизно о 18-19год. 23.06.2017р. він із свідком ОСОБА_28 зайшли до потерпілого в будинок, щоб взяти пусту пляшку для горілки. Коли вони прийшли до будинку то побачили, що у дворі біля вказаного будинку сиділи обвинувачені та якась жінка, яких він до цього дня ніколи не бачив. На той час потерпілого вдома не було, зранку 23.06.2017р. він кудись пішов. Ці троє пояснили, що чекають потерпілого, щоб поговорити. Поки чекали потерпілого всі вирішили посидіти на галявині поряд з будинком та вжити спиртні напої, в цілому приблизно 1,5 літра. Через пів години всі пішли до будинку чекати потерпілого, через деякий час прийшов потерпілий. Жодних тілесних ушкоджень на потерпілому не було, однак він був у стані алкогольного сп`яніння. Коли прийшов потерпілий, то обвинувачені спитали в нього особисто, хто він такий, на що він їм відповів, що це ОСОБА_17 , після чого обвинувачені сіли за стіл та почали спілкуватися. Спочатку нормально спілкувалися, а потім обвинувачені почали сваритися з потерпілим, оскільки начебто коли жінка на ім`я ОСОБА_27 жила у потерпілого, то він її зґвалтував. В цей час обвинувачений ОСОБА_8 декілька разів рукою вдарив потерпілого по обличчю. Потім обвинувачений ОСОБА_8 сказав свідку, що в них з потерпілим буде серйозна розмова, тому сказав щоб він збирав свої речі та йшов з будинку. В той час, коли він особисто збирав свої речі, то чув що на кухні звуки ударів по тілу та крики потерпілого «не треба» і «боляче». Також він чув, як обвинувачені під час сварки звинувачували потерпілого в образі, яку він вчинив щодо свідка ОСОБА_12 . З його кімнати, де він особисто збирав свої речі, обвинувачених не було видно, було видно тільки свідка ОСОБА_12 .. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_8 зайшов до нього у кімнату та запропонував підсвітити і запалив газету, однак він особисто сказав що не треба, оскільки йому і так все видно. Коли він вже зібрав свої речі, то пішов до виходу, та вийшовши на кухню, побачив, що потерпілий лежить на підлозі на боку ногами до дверей з накритою рушником головою, сильно стогне, а обвинувачений ОСОБА_8 схилився над ним, при цьому наносячи удари кулаком руки по лівому боку. В цей час обвинувачений ОСОБА_7 хотів вдарити по голові потерпілого ногою, однак обвинувачений ОСОБА_8 відштовхнув його та сказав «не чіпай». Він особисто швидко пройшов кухню та пішов до виходу, і коли виходив, то обвинувачений ОСОБА_8 йому особисто сказав, щоб він мовчав, начебто нічого не чув та не бачив, інакше пригрозив серйозною розмовою. В цей час свідок ОСОБА_12 під час побиття потерпілого сиділа на табуретці на кухні, вона була у занадто сильному стані алкогольного сп`яніння. Також свідок звернув увагу, що на кухні була зламана табуретка, килимок, а також рушник під потерпілим були мокрими. Обвинувачені були у стані сильного алкогольного сп`яніння. Наступного дня - 24.06.2017р. його забрали до відділку поліції та повідомили що потерпілого вбили. Коли він із співробітниками поліції приїхали на місце події, то він побачив, що будинок потерпілого був обгорілий, а всередині все було перевернуто, при цьому потерпілий був тихою та спокійною людиною, свідок ОСОБА_12 та він особисто ударів потерпілому не наносили в той день.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що була знайома з обвинуваченими до подій 23.06.2017р. приблизно два місяця. Потерпілого знала давно. 23.06.2017р. вона разом із обвинуваченими зранку у спільної подруги вживали спиртні напої, а саме приблизно дві пляшки горілки. Ввечері, приблизно о 20:00год. вона разом із обвинуваченими зустріли хлопця, який жив у будинку з потерпілим, та свідка ОСОБА_14 . Після чого купили самогон та уп`ятьох пішли у двір до потерпілого. Потерпілого вдома не було, а тому вони всі сиділи у дворі домоволодіння. Через деякий час потерпілий прийшов додому, після чого вся компанія пішла в будинок на кухню, де почали вживати спиртні напої. Через деякий час, під час вживання алкогольних напоїв, між обвинуваченими з одного боку та потерпілим з іншого виник конфлікт, причину якого, вона не пам`ятає. Спочатку сварка була словесною, а потім обвинувачені по черзі почали наносити удари потерпілому, кількість ударів, які були нанесені обвинуваченими потерпілому вона не пам`ятає. Свідок пояснила, що від нанесених обвинуваченими ударів потерпілий впав на підлогу, після чого обвинувачені стали бити потерпілого руками та ногами, коли він лежав на підлозі. Вона весь цей час знаходилася в приміщенні кухні будинку біля столу. Нанесення ударів обвинуваченими по тілу потерпілого тривало приблизно 40 хвилин. Після того як потерпілий впав на підлогу, то за її присутності більше не піднімався. Свідок показала, що потерпілий про допомогу не прохав, а лише закривався руками. До кінця подій вона не була присутня, оскільки була у стані алкогольного сп`яніння і вирішила піти з будинку. Коли вона особисто пішла, то в будинку залишалися тільки обвинувачені та потерпілий, який продовжував лежати на підлозі кухні. Коли вона уходила з будинку потерпілого, то свідка ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_13 у будинку не бачила. Твердження, що потерпілий її зґвалтував, не відповідає дійсності, та вона такої інформації нікому з обвинувачених не розповідала. Свідок показала, що обвинувачені наносили потерпілому тілесні ушкодження з насолодою та жорстокістю. Під час слідчого експерименту вона демонструвала за допомогою манекена, як саме обвинувачені били потерпілого. У день події, коли вона йшла додому, то її зустріли співробітники поліції та привезли до будинку потерпілого, який вже був мертвий та обгорілий, а його будинок був охоплений вогнем, а обвинувачені лежали на відстані 500м від будинку потерпілого та спали.

Свідок ОСОБА_23 показав суджу, що знав потерпілого, як свого сусіда. В червні 2017 року він особисто прийшов додому вночі між 24:00 та 01:00год. та побачив, що напроти його будинку, а саме в будинку потерпілого щось горить. Він пішов подивитись, відчинив двері до будинку, побачив дим та самого потерпілого, який був без свідомості, пульсу в потерпілого не було. Після чого він витягнув потерпілого з будинку та викликав поліцію та пожежну. Сторонніх осіб він не бачив, коли приїхала поліція, то він побачив на тілі потерпілого кров. Свідок зазначив, що в будинку потерпілого сильно обгоріла остання кімната, там де стоїть пічка. Напередодні бачив потерпілого біля магазину та біля його будинку, однак тілесних ушкоджень на ньому не було.

Свідок ОСОБА_18 показала суду, що 23.06.2017р. вона бачила обвинувачених разом із свідком ОСОБА_29 у власній квартирі, вони вживали спиртні напої. До 23.06.2017р. обвинувачених знала приблизно один місяць, та вказала, що коли обвинувачені перебували у стані алкогольного сп`яніння, то становилися агресивними.

Допитаний в суді судово-медичний експерт ОСОБА_30 підтвердив висновки судово-медичних експертизи трупа потерпілого № 57 від 24.06.2017р. та № 3/57 від 21.07.2017р. та № 5/3/57 від 11.09.2017р., додатково вказав, що в експертизі вказано, що смерть потерпілого наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки точну годину смерті встановити важко, розбіжність може бути вісім годин. Після смерті людини продовж чотирьох-шести годин з`являються трупні плями. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий, що малоймовірно, міг вчиняти якісь самостійні дії. Ушкодження, які є на трупі потерпілого, не могли бути заподіяні рукою самого потерпілого. Колото різані рани могли утворитися від восьми ударів ножем. Під час проведення додаткових експертиз, були оглянуті ножиці, ножі та дерев`яна палка. Не можливо вказати, однією людиною було нанесено тілесні ушкодження потерпілому чи кількома. Причиною смерті потерпілого стала сукупність тілесних ушкоджень та черепно-мозкова травма. Тілесні ушкодження утворились від ударів тупими предметами, якими можуть руки та дерев`яна палка. Потерпілий міг вчиняти більш пасивні дії, враховуючи його стан після нанесення тілесних ушкоджень. З`ясувати, чи міг він самостійно вийти з дому, не можливо. Відповідно до тілесних ушкоджень, немає можливості встановити експертизою, хто наносив удар ножем, чоловік або жінка.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обвинувачених, що виразились у запереченні в суді своєї винуватості в умисному вбивстві потерпілого, та яким, на думку суду апеляційної інстанції, надана правильна оцінка, як неправдивим та таким, що мали на меті уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Так, обвинувачені при проведенні досудового розслідування не заперечували, що вони в день події вдвох нанесли потерпілому численні удари кулаками рук, взутими ногами по тулубу та в життєвоважливий орган голову, при цьому заперечували нанесення потерпілому численних ударів дерев`яною ніжкою від стільця та ножем, та також в судах першої та апеляційної інстанції обвинувачені підтвердили заподіяння потерпілому численних ударів руками, взутими ногами по тулубу та в область життєвоважливого органу голову, при цьому заперечили заподіяння потерпілому численних ударів дерев`яною ніжкою від стільця тат ножем.

Судом першої інстанції була встановлена подія кримінального правопорушення, а саме, час місце й спосіб вчинення кримінального правопорушення. Так судом було встановлено, що 23.06.2017р. в період часу з 20:00год. по 00:26год. 24.06.2017р. обвинувачені, знаходячись в приміщенні кухонної кімнати буд АДРЕСА_2 за місцем мешкання потерпілого, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту між ними та потерпілим, діючи умисно, спільно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства потерпілого, нанесли потерпілому численні удари з великою силою руками, взутими ногами, дерев`яною ніжкою від стільця в область голови та по тулубу, а також нанесли потерпілому з невеликою силою вісім ударів ножем в область голови та тіла, спричинивши потерпілому численні тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, від яких він помер на місці.

При цьому спосіб заподіяння обвинуваченими потерпілому тілесних ушкоджень, крім особистих показань обвинувачених при проведенні слідчого експерименту за їх участю в частині нанесення ними потерпілому численних ударів кулаками та взутими ногами в область голови та тіла підтверджуєжтсья показаннями безпосереднього свідка події ОСОБА_12 на досудовому розслідуванні та в суді, показаннями свідка ОСОБА_13 . Показаннями обвинувачених щодо невизнання своєї винуватості в частині нанесення ними численних ударів з великою силою дерев`яною ніжкою від стільця в область голови та тулуба потерпілого, нанесення ними восьми ударів з невеликою силою ножем в область голови та тулуба потерпілого спростовується по-перше, показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 в суді, що під час нанесення потерпілому тілесних ушкоджень він побачив, як обвинувачений ОСОБА_7 тримав в руці ніж; потерпілий тримав дерев`яну палку у руці, після чого він особисто підійшов до потерпілого, забрав палку та вдарив потерпілого. Вказані вище показання обвинувачених також спростовуються показаннями безпосереднього свідка події ОСОБА_12 при проведенні слідчого експерименту за її участі 25.06.2017р., де вона показала, що обвинувачений ОСОБА_7 зняв з потерпілого шатни та нижню білизну, бив його ногами багато раз у пах, в тому числі палкою по нижній частині тулуба та ногам. Також при проведенні цієї слідчої дії свідок показала, що обвинувачений ОСОБА_7 дістав ніж довжиною 10см. з дерев`яною ручкою, погрожував відрізати вухо потерпілому, та показала на манекені, що робив обвинувачений з тілом потерпілого. Ці показання свідок ОСОБА_12 підтвердила в суді.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 узгоджуються з протоколом огляду місця події від 24.06.2017р., під час якого при будинку на підлозі в кухонній кімнаті, крім інших речових доказів були виявлені ножі та кінець дерев`яної ніжки зі стільця з плямами бурого кольору. Крім того вказані вище показання узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи ніжки від предмета меблів (дерев`яної ніжки), згідно якої на ній знайдені сліди крові людини з домішком потожирових виділень, походження яких можливі від потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_8 . Крім того вказані вище показання узгоджуються також з висновком судово-медичної експертизи 2 ножів, вилучених з місця події, згідно якої на клинку ножа № 1 знайдені сліди потожирових виділень, походження яких можливі від потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_8 , на клинку ножа № 2 знайдені сліди потожирових виділень, походження яких можливі від потерпілого та обох обвинувачених. Всі наведені вище докази у повному обсязі узгоджуються з висновком СМЕ від 24.06.2017р. про виявлення на трупі потерпілого численних тілесних ушкоджень, в тому числі колото-різаних ран голови, лівої вушної раковини, лівого передпліччя та лівої кисті, які могли утворитися від восьми ударів колючо-ріжучого предмета, чим міг бути ніж шириною клинка не більше довжини рани на шкірі тильної поверхні кисті 1,2см. Також висновком СМЕ від 11.09.2017р. підтверджується, що синці на трупі потерпілого також могли утворитися від ударів дерев`яною ніжкою.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в внаслідок комбінованої травми тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції були зроблені переконливі висновки про винуватість обвинувачених у вчиненні умисного вбивства потерпілого за попередньою змовою групою осіб, тобто умисному протиправному заподіянні смерті потерпілому, що підтверджується наведеною вище сукупністю доказів.

Також суд у вироку належним чином обґрунтував дії обвинувачених за п. 12 ч. 1 ст. 115 КК України шляхом зіставлення ознак фактично вчинених ними діянь та ознак відповідного злочину, передбаченого п. 12 ч. 1 ст. 115 КК України, та обґрунтував фактичними обставинами висновки про їх відповідність.

Умисел обвинувачених при нанесенні потерпілому з великою силою не менше тридцяти ударів кулаками рук, взутими ногами, та дерев`яною ніжкою від стільця, а також нанесення з невеликою силою не менше восьми колото різаних ран, був спрямований на позбавлення життя потерпілого та призвів до смерті потерпілого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 від відкритої комбінованої травми тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень.

Вказані вище тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому обвинуваченими, які усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх спільних діянь, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини та бажали їх настання.

Між діями обвинувачених та смертю потерпілого є прямий причинний зв`язок.

При вирішенні питання про спрямованість умислу обвинувачених судом було враховано спосіб вчинення обвинуваченими злочину, а саме нанесення ними з великою кількістю не менше тридцяти ударів кулаками рук, взутими ногами та дерев`яною ніжкою від стільця по тулубу та голові потерпілого, нанесення з невеликою силою ножем не менше восьми колото-різаних тілесних ушкоджень в область голови та тулубу потерпілого, використання знаряддь злочину дерев`яної ніжки стільця та ножа, які призвели до утворення комбінованої травми, також було враховано локалізацію тілесних ушкоджень нанесення обвинуваченими ударів в область тулубу та життєво важливого органу голову, кількість, силу та інтенсивність заподіяних ударів, стосунки між обвинуваченими та потерпілим, поведінку обвинувачених та потерпілого до, під час події та після вчинення злочину, причини припинення злочинних дій обвинувачених, а саме те, що у обвинувачені за своєю ініціативою прийшли до будинку потерпілого, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи уявний привід відновлення справедливості за проханням свідка ОСОБА_12 розібратися з потерпілим, за те що він нібито колись її зґвалтував, що вона заперечувала в судовому засіданні, маючи реальну можливість уникнути спілкування з потерпілим, якого не було вдома, дочекалися його повернення, вигнали з будинку свідка ОСОБА_13 , який міг створити перешкоду протиправним діям обвинувачених, та наказали йому мовчати про те, що він бачив побиття ними потерпілого, нанесли багаточисленні удари кулаками рук, взутими ногами, дерев`яною палкою, ножем в область життєво-важливих органів потерпілого, від чого настала смерть потерпілого.

Після цього вони залишили потерпілого у непритомному стані у будинку, який у подальшому загорівся, та продукти горіння потрапили до легенів непритомного потерпілого, тобто залишили потерпілого у безпорадному стані, оскільки подальша доля потерпілого їм була байдужа.

Співучасть обвинувачених при вчиненні умисного вбивства потерпілого виразилась у причинному зв`язку між їх сумісними діями та шкідливими наслідками, що настали смерті потерпілого. При цьому обвинувачені переслідували одну і ту ж мету вбивство потерпілого, усвідомлювали спільність своїх дій, їх узгодженість.

Мотивом вчинення злочину є раптово виниклі неприязні відносини, які склалися між обвинуваченими та потерпілим.

Метою вчинення злочину є протиправне заподіяння смерті потерпілому за попередньою змовою групою осіб.

Висновки суду про винуватість обвинувачених у вчиненні умисного вбивства потерпілого за попередньою змовою групою осіб відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи є переконливими, не містять протиріч.

Дії обвинувачених за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб судом кваліфіковані правильно.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинувачених, що оскаржуваний вирок є незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню через однобічність, та неповноту досудового розслідування та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушенням їх прав у суді, є неспроможними, оскільки судом всебічно, повно та неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінені всі докази відповідно о вимог ст. 94 КПК України та ухвалене законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_31 , що висновки суду обґрунтовані показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачених, які отримані незаконним шляхом, показання свідків неправдиві, та відрізняються один від одного, а у задоволенні клопотання про їх повторний перехресний допит було безпідставно відмовлено є необґрунтованими за таких підстав.

Так судом першої інстанції були безпосередньо досліджені, як показання обох обвинувачених, так і показання безпосередніх свідків події ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з фактичних обставин справи, після чого була надана оцінка цим доказам окремо та у сукупності з іншими доказами у справі відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

При цьому суд відкинув показання обох обвинувачених щодо їх непричетності до заподіяння численних ударів з великою силою дерев`яною ніжкою від стільця та з невеликою силою ножем в область голови та тулуба потерпілого, оскілки вони не узгоджувались з усією сукупністю зібраних доказів по справі, а не тільки з показаннями свідків ОСОБА_12 , а саме з численними висновками судово-медичних експертиз, судово-імунологічних експертиз, судово-криміналістичних експертиз, протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів за їх участю та за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Що стосується показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , то судом вони оцінені як допустимі та достовірні докази, оскільки зазначені свідки, як при проведенні досудового розслідування, так і в суді дали послідовні, незмінні показання з фактичних обставин справи, розповіли та показали при яких обставинах, яким способом обвинуваченими вчинене убивство потерпілого за попередньою змовою групою осіб. Показання обох свідків щодо обставин події не тільки не відрізняються, а доповнюють один одне щодо послідовності дій обвинувачених при вчиненні злочину.

Зазначення в апеляційній скарзі того факту, що показання обвинувачених з фактичних обставин справи були отримані незаконним способом, спростовуються постановою слідчого прокуратури від 25.04.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000054 від 07.02.2018р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України щодо протиправних дій працівників поліції Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області щодо обвинувачених у зв`язку з відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_31 , що свідок ОСОБА_13 вказав, що прийшов до будинку потерпілого без обвинувачених, та напередодні у нього з потерпілим була бійка, проте він приховав вказаний факт, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у потерпілого були зламані ребра з обох боків є неспроможними за таких підстав.

Причиною смерті потерпілого стала відкрита комбінована травма тіла з пошкодженнями: кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень, які утворились від протиправних дій обвинувачених безпосередньо в день події. Інших тілесних ушкоджень, які б мали «застарілий» характер та перебували у причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого судово-медичним експертом не встановлено, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 57 від 24.06.2017р.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що свідок ОСОБА_12 на початку судового розгляду вказала, що конфлікт між обвинуваченими та потерпілим виник через неї, а пізніше сказала, що не пам`ятає, оскільки була у стані алкогольного сп`яніння, проте свідок ОСОБА_13 та обвинувачені підтвердили, що конфлікт виник саме через ОСОБА_12 судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки жодним чином не впливають на фактичні обставини справи, кваліфікацію дій обвинувачених, доведеність їх винуватості у вчиненні умисного вбивства потерпілого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин за попередньою змовою групою осіб.

З підстав викладених вище також є неспроможними доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що свідок ОСОБА_12 дала неправдиві показання, та приховала, що вона поверталась до будинку потерпілого, через те, що нібито забула особисті речі, тому вона теж є організатором та учасником конфлікту.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що після побиття потерпілого швидку допомогу не викликали, дали потерпілому умитися, та спитали, як він себе почуває, на що потерпілий відповів, що все добре, та був у задовільному стані, також не мають під собою підґрунтя, оскільки через значний стан алкогольного сп`яніння обвинувачені не могли належним чином оцінити стан потерпілого, та після його побиття хоч і надали уявну допомогу у виді вмивання потерпілого, проте фактичний стан здоров`я потерпілого обвинуваченим був невідомий та був їм байдужий. Показання обвинувачених, що потерпілого вони залишили у задовільному стані, спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 57 від 24.06.2017р., щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого та показаннями свідка ОСОБА_23 , який у день події, вночі у проміжок часу близько 00:00год. 01:00год. побачив, що напроти його будинку, а саме в будинку потерпілого щось горить. Він пішов подивитись, відчинив двері до будинку, побачив дим та самого потерпілого, який був без свідомості, пульсу в потерпілого не було.

Таким чином, одразу після побиття потерпілий перебував без свідомості, та залишився лежати там, де його обвинувачені залишили напризволяще, оскільки доля потерпілого була їм байдужа, при цьому потерпілий не приходив до тями до настання смерті, що підтверджується наявністю у легенях чадного газу від пожежі у його будинку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , що всі подані ним та обвинуваченим ОСОБА_7 клопотання не приймались судом до уваги, оскільки суддя має до нього особисту неприязнь, а заявлені численні відводи суддю доповідачу у справі залишені поза увагою, також неприязні відносини склалися і з прокурором, який висловлював на його адресу погрози у присутності захисника, що суддя доповідач, знаючи про поганий стан його здоров`я всіляко провокував його на необдумані дії, а документи, які підтверджують стан його здоров`я не долучені до матеріалів кримінального провадження, та через погане самопочуття йому була викликана швидка допомога, він був видалений із зали суду, а дебати були продовжені за його відсутності, чим порушено його право на захист, є неспроможними оскільки спростовуються журналами судових засідань та технічними записами судових засідань, з яких вбачається неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 , внаслідок якої до нього були застосовні заходи, передбачені ст. 330 КПК України. Щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , то воно дозволяло йому приймати участь у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , що проголошення вироку відбувалося в режимі відеоконфекренції, якість звуку та зображення була поганою, вони з обвинуваченим відмовилися бути присутніми при проголошенні вироку та покинули приміщення для відеоконференцзвязку, вирок був проголошений без їх присутності, а копію вироку було отримано лише через три тижні є неспроможними за таких підстав.

Частинами 1, 3 ст. 376 КПК України передбачено, що судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строки його оскарження. Після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що законодавець визначив дві обов`язкові умови проголошення судового рішення після виходу суду з нарадчої кімнати прилюдність та негайність. Умови щодо проголошення вироку за обов`язкової участі обвинуваченого законодавець не встановив.

Як вбачається із журналу судового засідання від 05.04.2021р, проголошення вироку відбулося за участю обвинувачених. Часом початку проголошення вироку зазначено 09:40год.

На думку суду апеляційної інстанції колегією суддів суду першої інстанції було дотримано вимоги, встановлені ст. 376 КПК України. При цьому, копія вироку вручена обвинуваченим відповідно до вимог КПК України, право на оскарження вироку обвинуваченими не порушено.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , що матеріали кримінального провадження не містять належного документу, яким була підтверджена його особа, є безпідставними, оскільки матеріали кримінального провадження містять копію довідки про його звільнення, яка містить його фотокартку (т. 3 а.с. 165), довідку про судимість обвинуваченого (т. 3 а.с. 170-171), де також мається його фотокартка, та довідку особистість обвинуваченого (т. 3 а.с. 166). При цьому сам обвинувачений свою особу не заперечує.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , що їх з обвинуваченим ОСОБА_7 дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, як нанесення тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, оскільки у судово-медичній експертизі не вказано навіть приблизного часу настання смерті потерпілого, вказано, що смерть настала не одразу, а експерт у судовому засіданні експерт однозначної відповіді на ці питання не надав, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими за таких підстав.

Причиною смерті потерпілого стала відкрита комбінована травма тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень. Між травмою та смертю потерпілого є прямий причинний зв`язок, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 57 від 24.06.2017р. та смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи, що побиття потерпілого мало місце 20:00год. 23.06.2017р. по 00:26год. 24.06.2017р. то його смерть настала протягом 4 годин від моменту побиття, при цьому обвинувачений до тями не приходив, оскільки виявлений свідком ОСОБА_23 на місці побиття у приміщенні будинку, у якому був пожар.

Щодо кваліфікації дій обвинувачених за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, ч. 1 ст. 115 КК передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Також суд апеляційної інстанції відзначає, що питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема врахування кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, їх взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

З огляду на наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинувачених до (відсутність знайомства та будь-яких стосунків із потерпілим, фактично невстановлений,та протиправний привід для зустрічі з ним та початку конфлікту), під час (нанесення з великою силою не менше тридцяти ударів кулаками рук, взутими ногами, дерев`яною ніжкою потерпілому у тому числі у життєвоважливий орган голову потерпілого), та після вчинення злочину (залишення потерпілого у непритомному стані) механізм, характер, спосіб завдання, кількість ударів ( більше ніж тридцять синці, гематоми, перелами, колото різані рани, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, нанесення ударів дерев`яним предметом, яким могла бути ніжка стільця, ножем) та локалізацію тілесних ушкоджень, які становлять комбіновану травму, частина яких заподіяна обвинуваченими у життєво-важливі органи (голову), безумовно вказують на спрямованість їх дій саме на позбавлення життя потерпілого.

Також про наявність у обвинувачених умислу саме на заподіяння смерті потерпілому свідчить і той факт, що обвинувачені не припинили свої протиправні дії після того, як після заподіяння потерпілому ударів в обличчя той впав на підлогу, а навпаки підійшли до лежачого на підлозі потерпілого, та розуміючи те, що він не може здійснювати опір, з великою силою нанесли кулаками рук, взутими ногами та дерев`яною ніжкою від стільця, та з невеликою силою ножем численні удари в область голови та тулубу потерпілого, тобто усвідомлювали бажали та передбачали настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті від вчиненого ними діяння.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що урахувавши всі встановлені обставини кримінального провадження, суд першої інстанції правильно встановив, що обвинувачені мали спільний умисел саме на умисне заподіяння смерті потерпілому, а тому їх дії за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

З підстави викладених вище доводи апеляційних скарг обвинувачених та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , що обвинувачені не визнали свою винуватість за ч. 2 ст. 115 КК України, свою винуватість визнають за ч. 2 ст. 121 КК України, також є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 не можуть бути визнані доказами винуватості обвинувачених, оскільки вказані свідки не були присутніми при побиття потерпілого, свідок ОСОБА_13 не бачив моменту побиття, а свідок ОСОБА_12 спочатку давала показання що не пам`ятає обставин події, а після тривалого часу істотно змінила свої показання, а суд виклав її показання з обвинувальним ухилом, та відмовив у її повторному перехресному допиті також не мають під собою підґрунтя за таких підстав.

Як було наголошено вище, саме свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були безпосередніми свідками події, оскільки ОСОБА_12 разом з обвинуваченими прийшла до будинку потерпілого, знаходилась там постійно під час події та після неї. ОСОБА_13 мешкав в будинку разом з потерпілим, також прийшов до будинку потерпілого разом з обвинуваченими після сумісного розпивання самогону, знаходився там до тих пір, доки обвинувачені не вигнали його з будинку. Після цього ОСОБА_13 , поки збирав свої речі в будинку спочатку чув, а потім бачив, як обвинувачені заподіювали потерпілому тілесні ушкодження. Обидва зазначені свідка на досудовому розслідуванні та в суді послідовно розповіли про подію того вечора, детально показали, як відбувалася подія, які дії вчиняли обвинувачені щодо потерпілого до, під час, та після події.

Що стосується показань свідка ОСОБА_32 , колишньої дружини потерпілого, яка розповіла про подію злочину зі слів сусідів та свідка ОСОБА_33 , який разом з ОСОБА_13 в день події приходив до будинку потерпілого, та бачив у дворі обвинувачених та свідка ОСОБА_12 , та вони також непрямо підтверджують винуватість обвинувачених у вчиненні умисного вбивства потерпілого за попередньою змовою групою осіб, як окремо так і в сукупності з іншими доказами з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги, що протоколи проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 досліджені судом на копіях носіїв технічних записів слідчих дій, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 107 КПК України, оскільки не є оригіналом таких записів, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії, в даному випадку слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під час досудового розслідування було прийнято т.в.о. начальника СВ Лиманського ВП Словьянського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_34 . Хід двох слідчих експериментів був відзнятий на відеокамеру «Кенон», відеозапис якої був перенесений на 2 ДВД- диска, які було оглянуто у присутності двох понятих, та долучені у якості доказів до матеріалів кримінального правопорушення.

(а.с. 138-147, 148-158 т. 2)

Зазначена ст. 107 КПК України вимагає обов`язкове застосування технічних засобів у трьох випадках: за клопотанням учасників процесуальної дії, при виконання ухвали слідчого судді, суду про проведення обшуку та в суді під час судового провадження.

Таким чином при проведенні слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 застосування технічних засобів фіксування було необов`язковим, оскільки це не вимагає діючий КПК України, та було відсутнє клопотання учасників цієї процесуальної дії. Слідча дія фіксувалася на відеокамеру за ініціативою особи, яка її проводила, що не заборонено КПК України, оскільки порівняно із складанням протоколу процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження має свої переваги. Звукозапис, відеозапис фіксують не тільки результати, але й перебіг процесуальної дії й містять повну інформацію, яка має значення для даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника, що висновки судово-медичної експертизи № 3/57 від 21.07.2017р. та № 5/3/57 від 11.09.2017р. є недопустимими доказами, оскільки медичні документи потерпілого отримані стороною обвинувачення з порушенням вимог ст. 159 КПК України (162 КПК України лікарська таємниця) оскільки отримані не на підставі ухвали слідчого судді, та не були належним чином відкриті стороні захисту відповідно до вимог ст. 290 КПК України, також не знайшли підтвердження.

Так обидва висновки СМЕ були проведені на підставі постанови слідчого від 21.07.2017р. та 11.09.2017р. з метою з`ясування механізму та знарядь заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що призвело до настання смерті потерпілого.

До постанови слідчого від 21.07.2017р. були долучені матеріали слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_12 та обох обвинувачених. До постанови слідчого від 11.09.2017р. були долучені дерев`яна ніжка від стільця, 2 кухонних ножа, манікюрні ножиці, які були вилучені в якості речових доказів при огляді місця події. На підставі вказаних вище матеріалів слідчих експериментів, речових доказів у сукупності із СМЕ трупа потерпілого були зроблені зазначені висновки експерта (а.с. 229 т.2, 73-75 т. 3), ніяких медичних карток, довідок щодо потерпілого експерт не мав у розпорядженні при проведенні вказаних двох СМЕ.

Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував, що свідок ОСОБА_12 також наносила удари потерпілому, оскільки у неї також був мотив, а у обвинувачених не було умислу не позбавлення життя потерпілого, також не мають під собою підґрунтя, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази з цього приводу крім показань обвинувачених, яким суд дав правильну оцінку, як таким, що не узгоджуються з усією сукупністю доказів та не мають з нею будь-якого взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , що різняться показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в місці їх знаходження під час події також є неслушними, оскільки судом достовірно встановлено місце перебування цих свідків під час події, що підтверджується доказами, наведеними вище.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , що на зазначених свідків здійснювався тиск, на нього особисто також здійснювався тиск, у тому числі й фізичний, про що він неодноразово наголошував та писав до різних установ, суд на це не звернув увагу, тому у нього відсутня довіра до суду,також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки заяви обох обвинувачених з цього приводу були предметом перевірки правоохоронних органів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , що при ознайомленні з матеріалами справи він бачив у потерпілого великі порізи на руці та нозі, проте в будинку він цього не бачив, що також підтвердив свідок ОСОБА_13 , а саме що у потерпілого були відсутні великі гематоми та порізи, та голова потерпілого була покрита рушником, не мають під собою підґрунтя, оскільки в ходу досудового розслідування встановлено, що всі наявні у потерпілого тілесні ушкодження утворились від дій обвинувачених, та перебувають у безпосередньому зв`язку з настанням смерті потерпілого

Що стосується покарання, призначеного судом першої інстанції обвинуваченим, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме призначено в межах санкції п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, а саме, що вони вчинили умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи за попередньою змовою групою осіб, з використанням надуманого мотиву, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, наявність кількох знарядь злочину дерев`яної палиці та ножа, кількість заподіяних тілесних ушкоджень, їх локалізація, сила нанесення ударів в життєво важливі органи потерпілого, поведінка обвинувачених після вчинення кримінального правопорушення, а саме залишення потерпілого в безпорадному стані напризволяще, враховано тяжкі наслідки смерть потерпілого. Також при призначенні покарання обом обвинуваченим суд врахував їх особи, які є раніше неодноразово судимими особами, відбували покарання в умовах ізоляції від суспільства, обвинувачений ОСОБА_8 перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з вересня 2011р. з діагнозом «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками», за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2018р. визнаний винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на три роки шести місяців. Дане кримінальне правопорушення вчинив до ухвалення оскаржуваного вироку, тому до нього застосовані вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

Обидва обвинувачені не працевлаштовані, офіційного матеріального доходу не мають, обвинувачений ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується негативно, обвинувачений ОСОБА_8 посередньо. Обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених не встановлено, обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених є рецидив злочину, та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином судом першої інстанції обом обвинуваченим призначено покарання у виді реального позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для їх виправлення а також запобігання вчинення ними нового злочину.

Що стосується початку строку відбування покарання обом обвинуваченим, то судом апеляційної інстанції встановлено,що судом першої інстанції він зазначений невірно, а саме з часу фактичного затримання, тобто з 24.06.2017р.

Проте строк відбування покарання може розпочинатись після ухвалення вироку, яким призначено це покарання, тому строк відбування покарання обвинуваченими розпочинається 05.04.2021р., тобто з дня ухвалення вироку щодо них.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора з цих підстав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги прокурора про не зазначення судом у вироку рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання щодо обох обвинувачених також є слушними, відповідають вимогам ст. 370 КПК України та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачені були затримані в порядку ст. 208 КПК України 24.06.2017р., до ухвалення вироку 05.04.2017р. перебували у умовах досудового тримання під вартою, рішення про залік якого у строк тримання під вартою має бути зазначено в резолютивній частині вироку відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи, що дія закону ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015р. втратила чинність 21.06.2017р., тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, обвинувачені затримані 24.06.2017р. та до них не підлягають застосуванню положення ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), та строк попереднього ув`язнення обвинуваченим відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Таким чином доводи апеляційних скарги обох обвинувачених про перерахування йому строку покарання день за два на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 24.06.2017р. до дня прийняття рішення апеляційним судом, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги обвинувачених, про скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з вказаних вище підстав.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали суду першої інстанції про виправлення описки у вироку суду, то вони також є обґрунтованими та підлягають задоволенню за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції вказаною вище ухвалою фактично вніс зміни до резолютивної частини вироку щодо необхідності зарахування обвинуваченим строку попереднього ув`язнення з 24.06.2017р. зазначені зміни не є опискою, а тому ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р., щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р., щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021р. про виправлення описки у вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р. щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років 6 (шість) місяців та обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання за п.12 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на дванадцять років змінити в частині визначення початку строку відбування покарання та зарахування обвинуваченим строку попереднього ув`язнення.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 рахувати з дня ухвалення вироку судом першої інстанції, тобто з 05.04.2021р.

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з дня їх затримання, тобто з 24.06.2017р. по день ухвалення вироку судом першої інстанції, тобто по 05.04.2021р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленні волі.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021р. про виправлення описки у вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2021р. щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді