Справа №760/7677/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: детектива ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000538 від 24 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000538 від 24 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ухилення від можливого застосування санкцій, організував створення ТОВ «Щебторг» (), ТОВ «АС Граніт» () та ТОВ «Укргранітпостач» (), які займаються видобутком та реалізацією щебню, піску та щебнево-піскової суміші, з порушенням вимог чинного законодавства номінальними керівниками та бенефіціарами яких призначив підконтрольних йому громадян України.

Вказані підприємства створені з метою документального підтвердження походження щебню та піску.

Щебнево-піскова продукція реалізується в більшій частині за готівку, з порушенням вимог чинного законодавства щодо оподаткування операцій з продажу, та частково офіційно з наданням підроблених документів про походження продукції.

Орієнтовна вартість незаконно видобутих та реалізованих корисних копалин протягом 2019-2022 років становить приблизно 25 млн гр.

Сума несплаченого податку на додану вартість становить 2 828 867, 95 гр., податку на прибуток 2 570 270, 95 гр., що встановлено висновком економічного дослідження № 22/12/22-1 від 30 грудня 2022 року.

Переведення коштів ОСОБА_5 здійснюють його довірені особи, які з метою обготівковування коштів створили фіктивні ланцюги поставок, для чого оформляється здійснення великої кількості безтоварних операцій.

Керівництво діяльністю ТОВ «Щебторг» (), ТОВ «АС Граніт» () та ТОВ «Укргранітпостач» () (в т.ч. організація схем з ухилення від сплати податків в особливо-великих розмірах, проведення безтоварних операцій та обготівковування коштів), зв`язок з ОСОБА_5 , отримання вказівок від нього та перенаправлення йому грошових коштів на територію рф здійснюють наступні особи:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 . Згідно реєстраційних даних власник і директор ТОВ «Щебторг»;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 . Згідно реєстраційних даних головний бухгалтер ТОВ «Укргранітпостач»;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 . Згідно реєстраційних даних власник і директор ТОВ «АС-Граніт».

В рамках кримінального провадження був допитаний громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , начальник служби безпеки ТОВ «Укргранітпостач» (), який зазначив, що фактичним власником ТОВ «Щебторг», ТОВ «АС Граніт» та ТОВ «Укргранітпостач» є громадянин російської федерації ОСОБА_5 .

Саме він здійснює керівництво роботою підприємств, фінансами, безпосередньо отримує прибуток від здійснення господарської діяльності, але в грудні 2021 покинув територію України.

ОСОБА_9 повідомив, що у підприємств відсутня необхідна кількість працівників і промислових потужностей для здійснення господарської діяльності в тих об`ємах, які відображаються в податковій звітності, а також недостатня кількість складських приміщень, де б могла зберігатися продукція у кількості, зазначеній у податкових документах.

Зі слів ОСОБА_9 , найбільш довіреними особами ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно з реєстраційною інформацією, отриманою від ДПС України, у переліченої групи підприємств відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби.

У ТОВ «Щебторг» (), ТОВ «АС Граніт» () та ТОВ «Укргранітпостач» () відсутні будь-які ліцензії на видобуток щебню, піску та щебнево-піскової суміші.

27 січня 2023 року на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/1916/23 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , керівника, головного бухгалтера та засновника ТОВ «Щебторг» ().

В ході обшуку було вилучено мобільний телефон марки «Apple» IMEI НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

В ході огляду було встановлено переписку в мессенджерах з ОСОБА_5 , який дає вказівки в частині діяльності підприємств та розподілу грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Вказана переписка свідчить про фактичне здійснення керівництва та отримання прибутків від діяльності ТОВ «Щебторг» (), ТОВ «АС Граніт» () та ТОВ «Укргранітпостач» () ОСОБА_5 , який знаходиться на території російської федерації.

14 лютого 2023 року у кримінальному провадженні корпоративні права ТОВ «Щебторг» () у вигляді частки у розмірі 200 000, 00 гр., що складає 100 % статутного капіталу ТОВ «Щебторг» (), яка належить ОСОБА_6 , визнано речовими доказами, оскільки обставини, встановлені під час досудового розслідування, дають підстави вважати, що корпоративні права ТОВ «Щебторг» () містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема: факту та обставин ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, із використанням офіційних документів, складених від імені керівника та одночасно єдиного засновника (учасника) Товариства ОСОБА_6 .

З урахуванням цього вважає, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, для досягнення дієвості цього кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, задля запобігання можливості їх перетворення, відчуження необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 170 КПК України, тобто накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Щебторг» () у вигляді частки у розмірі 200 000, 00 гр., що складає 100 % статутного капіталу ТОВ «Щебторг» (), яка належить ОСОБА_6 .

Крім цього, зазначив, що наявні підстави вважати, що у разі повідомлення власника корпоративних прав, вона може вчинити дії щодо їх відчуження до вирішення питання щодо арешту, просить розглянути клопотання без повідомлення власника корпоративних прав ТОВ «Щебторг» () ОСОБА_6 та її представників.

У судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В ч.1 ст.173 КПК України зазначено, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З точки зору закону при вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати наступне:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України;

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст.170КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При зверненні до суду прокурор просить суд накласти арешт на майно - корпоративні права ТОВ «Щебторг» (), а саме: частку у розмірі 200 000, 00 гр., що складає 100 % статутного капіталу ТОВ «Щебторг» (), яка належить ОСОБА_6 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

При цьому слід враховувати, що відносини щодо майна господарського товариства регулюються нормами ЦК України, Господарським кодексом України та Законом України «Про господарські товариства».

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 96-1 ЦК України корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

В ч. 3 ст. 96-1 ЦК України зазначено, що учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом:

1) брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку юридичної особи і одержувати його частину (дивіденди), якщо така юридична особа має на меті одержання прибутку;

3) у випадках, передбачених законом та установчим документом, вийти з юридичної особи;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, паїв та інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь у юридичній особі, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом;

6) одержати частину майна юридичної особи у разі її ліквідації в порядку та у випадках, передбачених законом, установчим документом (право на ліквідаційну квоту).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України та ст. 14.1.90. Податкового кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

З приведеного правового обгрунтування вбачається, що у випадку задоволення клопотання про арешт (тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування) корпоративних прав (правомочності на участь особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами) призведе, зокрема, до неможливості приймати участь в управлінні товариством, що може порушити особисте немайнове право особи та вплинути на права та обов`язки суб`єкта господарської діяльності.

За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств.

Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.

Згідно зі ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником:

1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;

2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

У судовому засіданні детектив наголосив, що при розслідуванні кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктами державної реєстрації, нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Щебторг» ().

Враховуючи викладене вище та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту частки у розмірі 200 000, 00 гр., що складає 100 % статутного капіталу ТОВ «Щебторг» (), яка належить ОСОБА_6 , оскільки існує реальна загроза зміни засновників ТОВ «Щебторг» ().

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню цій частині.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на частку у розмірі 200 000, 00 гр., що складає 100 % статутного капіталу ТОВ «Щебторг» (), яка належить ОСОБА_6 , громадянці України, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1