Провадження № 1-кс/537/292/2023
Справа № 537/3033/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ВП №1 ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , представника петерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000575 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України,

установив:

До суду звернулась старший слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання його ініціатором вказано на те, що 21.09.2022 близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у парку «Крюківський», що за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, 100, помітив потерпілого ОСОБА_7 та в умовах воєнного стану, користуючись тим що поруч з ним та потерпілим немає нікого зі сторонніх осіб та те, що ніхто не зможе завадити його злочинним діям, із застосуванням погрози фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, висунув вимогу ОСОБА_7 , щоб той передав йому грошові кошти. В подальшому потерпілий, реально сприймаючи погрози від ОСОБА_5 , який фізично переважав його та відповідно побоюючись за своє життя та здоров`я не став чинити опору діям останнього та передав грошові кошти у сумі 1 000 грн. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами у розмірі 1 000 грн розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Відомості за даними фактами внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За твердженням ініціатора клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується доказами, зібраними в ході проведення досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання, зокрема за описаним вище фактом в частині застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, ініціатор клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Метою застосування запобіжного заходу, за твердженням слідчого, є запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення та запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

В судовому засіданні прокурор та заступник начальника СВ ВП №1 клопотання підтримали в повному обсязі, з підстав у ньому зазначених.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю визнав. Пояснив, що в день вчинення кримінального правопорушення зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 та між ними виникла розмова в ході якої останній запропонував йому гроші на що він погодився. Уточнив, що не вимагав гроші, а з боку потерпілого була добровільна пропозиція. В той же день, в ОСОБА_5 була запланована поїздка до Одеси. На час розшуку останній перебував в місті Одеса, а коли повернувся до Кременчука то дізнався, що перебуває в розшуку. У зв`язку з тим, що не підтримував зв`язки з сім`єю не знав про кримінальне провадження. ОСОБА_5 звернувся до потерпілого, який пояснив, що виникло непорозуміння та сказав, що не має до нього жодних претензій. Пояснив, що домовився з потерпілим про компенсацію. Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Вказав, що матеріали справи не місять доказів, що підозрюваний особисто отримав підозру, а його мати взагалі відмовилась її отримувати, також відсутні докази, що ОСОБА_5 викликався для проведення слідчих дій. Коли останній повернувся до міста Кременчука й дізнався про кримінальне провадження, то почав вирішувати питання з потерпілим, відшкодував всю моральну та матеріальну шкоду. ОСОБА_7 не має жодних претензій, що підтверджується розпискою. Так як, особа визнала вину в повному обсязі, ніякого тиску на потерпілого не вчиняла та не збирається вчиняти, особисто з`явилась до слідчого судді, для того щоб досягти мети досудового розслідування, вважає, що достатньо буде застосувати до ОСОБА_5 нічний домашній арешт за місцем реєстрації.

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що потерпілий на даний час не може бути допитаний в суді, так як працює в місті Ужгород. Моральна та матеріальна шкода повністю відшкодована, що підтверджується розпискою ОСОБА_7 , жодних претензій до підозрюваного останній не має.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000575 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 22.09.2022 за заявою ОСОБА_7 внесено відомості такого змісту: «21.09.2022 о 19:47 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_2 , у Крюківському парку у період військового стану, введеного по всій території України, невідомий чоловік відкрито заволодів грошовими коштами у розмірі 1 000 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

30.09.2022 слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 заочно (шляхом оголошення підозри матері підозрюваного - ОСОБА_11 ) повідомила ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що мати підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_12 , в присутності понятих, відмовилась від підпису у повідомленні про підозру та отримання підозри.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, який з урахуванням положень ч. 3 ст. 176 КПК України є найбільш суворим, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так як, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви №12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990 зазначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача у тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим залежить від обставин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» заява № 72508/13 від 28.11.2017 Європейського суду з прав людини вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

При вирішенні питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням наявних матеріалів клопотання, приходить до висновку, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними в рамках кримінального провадження доказами в їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 21.09.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.09.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 22.09.2022, ОСОБА_17 від 23.09.2022, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 22.10.2022, ОСОБА_20 від 26.10.2022; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2022.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини та надані учасниками пояснення, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором та слідчим при розгляді клопотання, обставина, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме така як те, що підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду в судовому засіданні належним чином доведена з посиланням на наявні матеріали клопотання, а саме залишення місця вчинення кримінального правопорушення в якому ОСОБА_5 підозрюється та тимчасове переховування від органів досудового розслідування, оскільки обставини викладені у клопотанні сталися 21.09.2022, а підозрюваний особисто з`явився до слідчого судді 20.07.2023.

При цьому, прокурором та слідчим при розгляді клопотання, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливти на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення, дані твердження є лише припущеннями прокурора та слідчого, які не підтверджено жодними доказами.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Бессієв проти Молдови» (§ 59) зазначено, що «небезпека того, що обвинувачений буде чинити перешкоди належному проведенню судового процесу, не може оцінюватися абстрактно, а повинна бути підкріплюватися фактичними доказами».

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується, як особа скарги на яку не надходили, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, який згідно з класифікацією злочинів залежно від ступеня тяжкості відносяться до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Захисником підозрюваного в судовому засіданні надано копію розписки потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої останній жодних претензій до ОСОБА_5 не має, шкода відшкодована повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто до останнього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому оцінюючи в сукупності надані докази, доводи прокурора та слідчого, на обґрунтування клопотання, сторони захисту, приходжу до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні та наявність якого встановлено слідчим суддею, а тому підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор довів обставину передбачену п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, то слідчий суддя вважає, що в даному випадку, щодо підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід як домашній арешт, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявність ризику того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, слідчий суддя вважає, що необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20.09.2023 включно та зобов`язати останнього не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 20.09.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області негайно поставити ОСОБА_5 на облік і повідомити про це старшого слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП України у Полтавській області ОСОБА_9 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та оголошено 25.07.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1