Провадження №1-кс/522/5106/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,, розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, гагауза за національністю, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно клопотання, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII «Про державний кордон України» (далі Закон № 1777-XII) де зазначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст. 3 Закону № 1777-XII державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється:

1) на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах;

2) на морі - по зовнішній межі територіального моря України;

3) на судноплавних річках по середині головного фарватеру або тальвегу річки; на несудноплавних річках (ручаях) по їх середині або по середині головного рукава річки; на озерах та інших водоймах - по прямій лінії, що з`єднує виходи державного кордону України до берегів озера або іншої водойми. Державний кордон України, що проходить по річці (ручаю), озеру чи іншій водоймі, не переміщується як при зміні обрису їх берегів або рівня води, так і при відхиленні русла річки (ручаю) в той чи інший бік;

4) на водосховищах гідровузлів та інших штучних водоймах відповідно до лінії державного кордону України, яка проходила на місцевості до їх заповнення;

5) на залізничних і автодорожніх мостах, греблях та інших спорудах, що проходять через прикордонні ділянки судноплавних і несудноплавних річок (ручаїв), - по середині цих споруд або по їх технологічній осі, незалежно від проходження державного кордону України на воді».

Відповідно до ст. 9 Закону № 1777-XII, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Також, у відповідності до ст. 11 вказаного Закону № 1777-XII, зазначено, що особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організується і здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 № 1710-VI «Про прикордонний контроль» (далі Закон № 1710-VI), прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1710-VI, прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому статтею 26 цього Закону.

Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на інформаційному стенді перед в`їздом до нього.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Термін дії воєнного стану в подальшому неодноразово продовжено, останній раз відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року був продовжений строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Невстановлена органом досудового розслідування особа, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням часі та місці, однак не пізніше кінця квітня 2023 року, невстановлена органо досудового розслідування особа, разом з іншими особами, які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення та незаконне збагачення осіб, які перебували з ним у змові, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа, діючи відповідно до розробленого плану, вступив у злочину змову з ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

Так, на початку липня 2023 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена органом досудового розслідування особа, із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» зателефонувала ОСОБА_10 . В ході телефонної розмови невстановлена особа повідомила ОСОБА_10 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконне перетину державного кордону України.

Однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена органом досудового розслідування особа разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_10 , через державний кордон України, повідомив останньому, що за грошову винагороду організує незаконне переправлення ОСОБА_10 , через державний кордон України на територію Республіки Молдова. В подальшому невстановлена особа, з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонстрували свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_10 в момент самого перетинання кордону, піший шлях перетину через державний пункт пропуску з конкретним зазначенням послідовних дій та морального стану, а також інші поради незаконного перетину державного кордону, за що ОСОБА_10 повинен буде заплатити їм грошові кошти в сумі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.08.2023 становило 109 705 гривень 80 копійок), на що ОСОБА_10 надав свою згоду та невстановлена органом досудового розслідування запропонувала зустрітися неподалік ринку «Старокінний» в місті Одеса, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, буд № 31, для вирішення організаційних питань.

Так, 08 серпня 2023 року приблизно о 18 годині, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до плану злочинної діяльності та визначених ролей, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на вчинення щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод під керівництвом невстановленої органом досудового розслідування особи, керуючись корисливим мотивом, перетнули державний кордон України в пункті пропуску «Маяки-Удобне», після чого надали вказівку ОСОБА_10 залишатися до 09.08.2023 в місті Одесі та чекати дзвінка від них для призначення місця зустрічі для подальшого перетину державного кордону України.

Далі 09.08.2023 приблизно о 08 годині 48 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зателефонували ОСОБА_10 та призначили зустріч на 09 годину 30 хвилин неподалік аквапарку «Одеса», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, вул. 7 км Овідіопольської дороги.

Далі ОСОБА_11 приблизно о 09 голині 10 хвилин прибув за вказаним місцем зустрічі, де о 09 годині 55 хвилин до нього під`їхав автомобіль марки «CYRYSLER» моделі «Grand voyager», vin НОМЕР_1 , номер реєстрації Республіки Болгарії, д/н НОМЕР_2 , 2006 року випуску, в кузові сірого кольору під керуванням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на передньому пасажирському сидінні. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наказали ОСОБА_10 та особі, яка стояла поруч - ОСОБА_12 , сісти у вказаний вище автомобіль з метою їх подальшого переправлення через державний кордон України.

Далі, доїхавши до лісосмуги, розташованої на виїзді з с. Мирне Біляївського району Одеської області, ОСОБА_8 зупинив автомобіль та ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наказали ОСОБА_10 та ОСОБА_12 лягти в схованку вказаного автомобіля, яка була підготовлена заздалегідь під підлогою, та прослідувати разом з ними у напрямку пункту пропуску «Паланка», на що останні погодилися. Також, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , що грошові кошти в сумі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.08.2023 становило 109 705 гривень 80 копійок) з кожного, останні повинні надати вже після безпосереднього перетину державного кордону України та в`їзду на територію Республіки Молдови, на що останні погодилися.

Далі, перебуваючи у контрольованому прикордонному районі на місці тривалого несення служби прикордонного наряду (прикордонний патруль) під умовною назвою «Маяки» в Одеській області, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , сховавши під підлогою авто ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , здійснили незаконне переправлення через пункт пропуску «Удобне» та направились до пункту пропуску с. Виноградне Болградського району Одеської області для здійснення незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдови.

В подальшому, цього ж дня, о 12 годині 20 хвилин, з метою конспірації свого злочину, під`їжджаючи до села Білолісся Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наказали ОСОБА_10 та ОСОБА_12 надати завдаток в розмірі 800 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.08.2023 становило 29 254 гривні 88 копійок), які ОСОБА_10 одразу ж поклав під килим переднього пасажирського сидіння, на якому сидів ОСОБА_9 , та вийти із машини неподалік кафе «Рандеву», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 та ОСОБА_12 мали зачекати півгодини на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та далі слідувати до пункту пропуску с.Виноградне Болградського району Одеської області для подальшого виїзду до Респуліки Молдови, проте, останні були затримані, а противоправну діяльність припинено.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Також зазначив, що наявні докази наявні докази за результатом проведення НСРД, але на час розгляду клопотання у суді не розсекречені та не можуть бути долучені на даний час до матеріалів клопотання.

Захисник заперечувала проти клопотання. Просила застосувати менш суворий захід не пов`язаний із позбавленням волі, а у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити розмір застави, з огляду на непомірність заявленої суми у клопотанні.

Поставила під сумнів обґрунтованість підозри та перелічених у клопотанні ризиків. Та за наслідком чого вказує, що обраний запобіжний захід не обґрунтований, ризики не підтверджені матеріалами клопотання.

Пояснила, що у підзахисного наявне житло у м. Одесі на праві аренди, де на його думку ОСОБА_8 зможе виконувати обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна..

09.08.2023 року о 14 годині 50 хвилин (фактичний час затримання 12 година 40 хвилин 09.08.2023 року) ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

10.08.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку; протоколами допиту свідків; оглядами предметів та іншими зібраними у провадженні доказами в сукупності.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_9 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином Республіки Молдови, фактично проживає на території Республіки Молдови, джерела доходів для існування його не відомі, міцні соціальні зв`язки відсутні, утриманців не має.

Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 будучи обізнаний, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на територію Республіки Молдова.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, покази яких вказують на причетність до вчинення злочину саме ОСОБА_8 , тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків, що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_8 , може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука), не здатен забезпечити виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України а саме, своєчасне з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У клопотанні слідчий послався на необхідність визначення розміру застави у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Рішення про суму застави має прийматися з урахуванням обставин справи, особи підозрюваного та його майна (справа «Маргаретич проти Хорватії» п. 92).

Тому, з урахуванням зазначених обставин справи, а також особи самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави заявлений стороною обвинувачення, є помірним для підозрюваного ОСОБА_8 , членів його сім`ї та близьких родичів.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 жовтня 2023 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 09.08.2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_8 , провадження по справі №1-кс/522/5106/23.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: