Справа № 522/5580/21
Провадження № 1-кп/522/86/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106, в режимі відеоконференцзв`язку через «EASYCON», обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000763 від 11.12.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Борщівці, Могильов-Подільського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , (згідно обвинувального акту) проживаючого за адресою: дачний будинок в межах земельних ділянок № НОМЕР_1 та АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів через «EASYCON»),-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000763 від 11.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, яке він в судовому засіданні просив задовольнити. При цьому грошові кошти у розмірі 350 000 гривень, які внесені на депозитний рахунок ГУ ДСА в Миколаївській області, просять перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ. До клопотання долучено заяву ОСОБА_3 , в якій він просив перерахувати на підтримку ЗСУ грошові кошти у розмірі 350 000 гривень, з коштів визначених йому у вигляді застави. Також захисник зазначив, що до клопотання долучено документи, які свідчать про міцні соціальні зв`язки, які на переконання сторони захисту вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має наміру переховуватися від суду, оскільки він має постійне місце проживання в м. Одесі, має сім`ю, та працевлаштований.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , вважав його на даній стадії судового провадження передчасним.

Від прокурора надійшли клопотання про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор вказав, що обвинуваченому на стадії досудового розслідування було визначено розмір застави, який за нього було внесено його родичами, та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці. Останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Прокурор зазначив, що на даний момент, враховуючи, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді застави продовжує діяти, однак строк дії покладених обов`язків сплинув, є доцільним покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки існують ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні ще не були допитані, з метою зміни ними показань, прямо або опосередковано перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений тривалий час працював в правоохоронних органах, та вчиняти інше кримінальне правопорушення, що на думку прокурора, підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор посилався, що жоден інший запобіжний захід не може бути застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 та не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор вказав, що останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні ще не були допитані, з метою зміни ними показань, прямо або опосередковано перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення, враховуючи його неявку в судове засідання, що на переконання прокурора, підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав, що останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні ще не були допитані, з метою зміни ними показань, та вчиняти інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти клопотань прокурора, які посилалися на невідповідність клопотань прокурора вимогам КПК України та їх необґрунтованість.

Представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 , підтримав клопотання прокурора та заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , обґрунтовуючи тим, що воно є передчасним, оскільки заставу за обвинуваченого вносили родичі ОСОБА_3 , які є заставодавцями, та на переконання представника потерпілого, мають право ініціювати питання щодо цієї застави. Вважав, що запобіжний захід у вигляді застави є ефективним заходом забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , який слугує дієвим стримуючим фактором, оскільки потерпілим у даному кримінальному провадженні завдано шкоди в особливо великих розмірах.

Дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 , заслухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до таких висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд звертає увагу, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Зокрема у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Згідно положень ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, які можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На даній стадії судового провадження судом матеріали кримінального провадження не досліджувались, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованим обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, та іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам, та інтересам окремих громадян;

- ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація придбання права на майно шляхом обману, та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація підроблення офіційного документа, який видається, посвідчується підприємством, з метою використання його іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків підприємств, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підробленого документа вчинене групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підробленого документа організованою групою;

- ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), за кваліфікуючими ознаками: організація вчинення правочину з майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Під час досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2020 року, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативною внесення застави у сумі 1 051 000 грн. з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яку було внесено за обвинуваченого ОСОБА_3 його родичами. Під часу судового провадження останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

В обґрунтування вимог стосовно зміни запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання та перерахування частини коштів із суми застави на потреби ЗСУ, сторона захисту вказала, що ризики прокурором не доведені, ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має на утриманні дружину та малолітню дитину, працевлаштований та не порушував покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що з моменту закінчення строку тривання попереднього запобіжного заходу стосовно нього пройшов тривалий час, покладені на нього обов`язки не порушував, запевнив суд, що він не має наміру переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, сторона захисту в клопотанні вказала на те, що внаслідок бойових дій знищується інфраструктура України, наносяться ракетні та бомбові удари по воєнним та цивільним об`єктах, відбувається окупація частин території України, знищуються населенні пункти та гинуть люди. Оскільки діяльність Збройних Сил України спрямована на подолання збройної агресії, вони потребують негайної допомоги, в тому числі фінансової. Таким чином, сторона захисту вважає за необхідне перерахувати на підтримку ЗСУ частину внесеної застави у розмірі 350 000 гривень, а також просить змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання. Також, зазначено, що застава була внесена матір`ю та братом ОСОБА_3 , а тому не зможе бути застосована для спеціальної конфіскації.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, враховуючи кількість епізодів за якими обвинувачується ОСОБА_3 , а саме 11 епізодів особливо тяжких кримінальних правопорушень, тому вважає, що лише запобіжний захід у вигляді застави здатний забезпечити належну поведінку обвинуваченого на даній стадії судового провадження.

З урахуванням наведених обставин та доводів клопотання захисника суд вважає, що на теперішній час вони не надають суду підстави застосувати стосовно ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід ніж застава, оскільки саме цей вид запобіжного заходу забезпечує належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та стримує останнього, у зв`язку з чим, в клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, необхідно відмовити.

Крім того, суд вважає, що наразі саме запобіжний захід у вигляді застави у сумі 1 051 000 гривень, застосований стосовно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаїва від 18.09.2023 року, є найбільш ефективним запобіжним заходом, який забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та спроможний запобігти ризикам, вказаним в клопотанні прокурора. Також, сума, яку просить перерахувати сторона захисту на потреби ЗСУ із суми внесеної застави, є значно меншою, ніж загальна сума внесеної застави за ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання щодо можливості покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує дані щодо його особи, який є громадянином України, має вищу освіту, тимчасово не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає в м. Одеса, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги наявність ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілих, свідків та обвинувачених, які судом не допитані, схиляючи їх до викривлення показань, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням того, що обвинувачений тривалий час працював в правоохоронних органах Одеського регіону, суд вважає доведеним існування заявленого прокурором ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливого прямого або опосередкованого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи свої знайомства, у тому числі через спроби будь-якого поза процесуального впливу на сторону обвинувачення, або суд.

Суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливе вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень доведений, однак суттєво зменшився зі сплином часу, оскільки стороною захисту надано докази на підтвердження працевлаштування останнього, а доказів вчинення обвинуваченим іншого або нового кримінального правопорушення, з моменту надходження обвинувального акту до суду, прокурором не надано.

Суд враховує доводи сторони захисту, однак вважає, що наразі вони не можуть слугувати достатніми підставами, щоб не покладати на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

- ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у використанні завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2020 року, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року та 17.12.2021 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Вирішуючи питання щодо можливості покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, раніше не судимий, зареєстрований та проживає в м. Одесі, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги наявність ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на потерпілих, свідків та обвинувачених, які судом не допитані, схиляючи їх до викривлення показань, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливе вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень доведений, оскільки останній обвинувачується у вчиненні щонайменше 2 епізодів особливо тяжких кримінальних правопорушень майнової спрямованості, офіційно не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, вчинене повторно, організованою групою;

- ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у використанні завідомо підроблених документів, вчинене організованою групою.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року та 17.12.2021 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Вирішуючи питання щодо можливості покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, має вищу освіту, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Вапнярка, проживає за адресою: дачний будинок в межах земельних ділянок № НОМЕР_1 та АДРЕСА_4 , що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Під час судового провадження стороною захисту надано докази на підтвердження тяжкого стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , тому останній приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд приймає до уваги наявність певного ступеню ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілих, свідків та обвинувачених, які судом не допитані, схиляючи їх до викривлення показань, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 та того, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, суд вважає, що ризики того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не доведені. Будь-яких інших даних, які б доводили, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення стороною обвинувачення також не представлено.

Таким чином, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які на думку суду, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Будь-яких доказів, які не було враховано судом раніше та, які б давали можливість не покладати на обвинувачених обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, сторонами захисту до суду надано не було.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що доводи сторін захисту стосовно того, що клопотання прокурора не відповідають вимогам КПК України є необґрунтованими та надуманими.

Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 179, 194, 196, 201, 314, 315, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання - відмовити.

Клопотання прокурора про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суду адресу місця свого постійного проживання та не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкування із потерпілими, свідками, іншими обвинуваченими та учасниками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи та накладене грошове стягнення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжних заходів становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 03.05.2023 року, який діє до 01.07.2023 року включно.

Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси в частині виконання покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та контроль за їх поведінкою покласти на співробітників відповідного ВП ГУНП в Одеській області та прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_12