Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5688/21
Провадження № 1-і/644/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000056 та № 0001661 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, на підставі ухвали Верховного Суду від 09.03.2023 року, з Київського районного суду м. Полтави надійшли об`єднані кримінальні провадження № 0000056 та №0001661 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

11.04.2023 року, за поданням в.о. голови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, справу направлено до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності, у зв`язку з тим, що не можливо утворити склад суду для розгляду провадження.

18.04.2023 року ухвалою Харківського апеляційного суду відмовлено у задоволенні подання та справу повернуто до суду.

У зв`язку з тим, що строк дії ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02.03.2023 року про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 30.04.2023 року, а склад суду не можливо утворити, клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу, подане до проведення підготовчого судового засідання, автоматизованою системою документообігу суду було розподілено на суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.04.2023 року задоволено заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 року, вказане клопотання надійшло в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

В обґрунтування клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою прокурор посилався на те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, у разі скасування або зміні на більш м`який запобіжний захід матиме можливість впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не були допитані судом; матиме можливість продовжувати вчиняти злочини. Таким чином, інші запобіжні заходи не можуть забезпечити процесуальні обов`язки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував, посилався на те, що докази на підтвердження його вини у вчинені злочинів відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 просила змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варто, без можливості внесення застави. Обраний запобіжний захід неодноразово продовжувався. При цьому обґрунтованість підозри про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення була врахована судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому продовжено на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02.03.2023 року строком на 60 днів, до 30.04.2023 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалами суддів та на даний час, суд вважає, не перестали існувати.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, що він раніше неодноразово судимий, отже усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений може переховуватися від суду.

Крім того, суд враховує, що свідки по кримінальному провадженню не допитані, отже обвинувачений може незаконно впливати на вищевказаних осіб з метою зміни їх показань на користь обвинуваченого.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений не працює, отже може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Отже, з метою забезпечення гарантування присутності обвинуваченого ОСОБА_5 під час подальшого провадження, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу продовжують існувати є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати - є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

З викладених вище підстав, суд вважає неможливим задоволення клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно обвинуваченого, оскільки лише такий винятковий запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що стороною захисту доведено не було.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183 ч.3, 193, 194, 196, 197,199, 206, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по об`єднаному кримінальному провадженню - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України - продовжити до 25 червня 2023 року.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, захисникам для відома.

Копію ухвали направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 02.05.2023 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1