1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4686/23 1-кс/335/2016/2023
15 серпня 2023 року м. Запоріжжя
-ноутбук «Lenovo» моделі «81WG» sn:PF2ZKX3A, в якому виявлено проекти документів по взаємовідносинам з ДП «Івченко-Прогрес»;
-мобільний телефон «Samsung» з нерозбірливим написом марки, в корпусі сірого кольору з чохлом, з сім картою ВФ Україна.
Кримінальне провадження було розпочате на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення УСБУ в Запорізькій області, згідно якого службові особи казенного підприємства оборонно-промислового комплексу України, яке розташоване в Запорізькій області, діючи за попередньою змовою групою осіб із керівниками комерційних товариств, розташованих на території України, а також фізичними особами, протягом 2022 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в умовах воєнного стану, привласнили чуже майно, яке було у їх віданні.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у ході виконання завдань, покладених чинним законодавством на органи СБУ, отримано інформацію щодо злочинної діяльності групи осіб, які шляхом завищення цін на вартість будівельних матеріалів привласнили бюджетні кошти.
В свою чергу, посадові особи ДП «Івченко-Прогрес» з метою освоєння вказаних коштів, уклали низку договорів з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ІМПЕКС» та ТОВ «Променерго-Інновація», щодо виконання будівельних (відновлювальних, ремонтних та інших) робіт, в яких вартість будівельних матеріалів була передбачена значно вища, ніж їх середня ринкова вартість. У подальшому керівником ДП «Івченко-Прогрес» зазначені роботи були прийняті та оплачені у повному обсязі.
За отриманими даними, службові особи ДП «Івченко-Прогрес» у змові з керівниками вказаних комерційних структур привласнили частину виділених бюджетних коштів шляхом завищення цін на будівельні матеріали.
Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості товаро-матеріальних цінностей (вибіркової перевірки), які використовувались за договорами укладеними між ДП «Івченко-Прогрес» та вказаними суб`єктами господарської діяльності, та відповідно оплачені за бюджетні кошти, оцінювачем встановлена різниця між договірною ціною та ринковою вартістю товаро-матеріальних цінностей яка перевищує 50 відсотків.
02.08.2023 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 , проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 - директора ТОВ «Променерго-Інновація», а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлене та вилучене вказані у клопотанні предмети і документи, які в подальшому постановою слідчого були визнані речовими доказами, в силу чого підлягають арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, пославшись на факти і норми права, викладені у ньому.
ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що вилучені предмети не мають жодного доказового значення.
Представник володільця майна, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечував. Зауважив, що клопотання про арешт майна, всупереч вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, було подано слідчим після спливу 48 годин з моменту закінчення обшуку. Так, відповідно до протоколу обшуку, він був закінчений 02.08.2023 о 08 год. 49 хв., а клопотання подане 04.08.2023 о 10 год. 50 хв., тобто із запізненням фактично на дві години. При цьому слідчий не просив поновити пропущений строк подання клопотання, і не вказав причин пропуску цього строку. Крім того, адвокат ОСОБА_5 зауважив, що ідентифікуючі ознаки вилученого майна, вказані у клопотанні, не повністю співпадають з ідентифікуючими ознаками майна, що вказані у протоколі обшуку, що також, на його думку, перешкоджає задоволенню клопотання. Також адвокат ОСОБА_5 послався на необґрунтованість підозри наявності факту вчинення кримінального правопорушення, оскільки вона ґрунтується, зокрема, на звіті про незалежну оцінку ринкової вартості продукції, який не є належним і допустимим доказом в межах даного кримінального провадження.
Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина третя статті 173 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Як свідчить протокол обшуку від 02.08.2023, під час його проведення були вилучені такі предмети:
-ноутбук «Леново» моделі «81 WQ» s/n PF2ZKX3A, в якому виявлено проект документів по взаємовідносинам з ДП «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імін академіка ОСОБА_8 » з ТОВ «Променерго-Інновація», із зарядним пристроєм;
-мобільний телефон «Самсунг» з написом, які зазначені нерозбірливо, телефон в корпусі чорного кольору з чохлом чорного кольору, який був у користуванні ОСОБА_4 , який не надав пароль до телефону, із сім-картою «ВФ Україна, номер невідомий.
Також у протоколі обшуку зазначено, що він був проведений 02.08.2023 в період часу з 06 год. 47 хв. до 08 год. 19 хв.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години.
З наведеної норми та наведених вище обставин випливає, що клопотання про арешту майна, вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 мало бути подане слідчому судді не пізніше 08 год. 19 хв. 04.08.2023.
З метою перевірки доводів представника володільця майна, слідчим суддею було витребувано інформацію від канцелярії суду щодо фактичного часу подання клопотання.
Таким чином, фактичним часом подання клопотання слід вважати 10 год. 19 хв. 04.08.2023, тобто дійсно через дві години після спливу граничного строку подання.
Будь-яких поважних причин пропуску цього строку слідчий не надав, клопотань про поновлення цього строку не подавав, що є достатньою самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Крім того, співставленням змісту протоколу обшуку від 02.08.2023 та клопотання про арешту майна дійсно підтверджується, що окремі ідентифікуючи ознаки майна, про вилучення якого йде мова, дійсно не співпадають (модель ноутбуку, колір чохла телефону), а про деяке у клопотанні взагалі не згадується (зарядний пристрій до ноутбука, сім-карта «ВФ Україна»).
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 50 хв. 18.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1