Номер провадження:1-кс/521/1561/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 21.04.2023 року, за адресою м. Одеса, пров. Високий, буд. 24, зупинено транспортний засіб - мотоцикл SMX 200а, д.н.з. НОМЕР_1 під керуваннями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході огляду якого, було виявлено відсутність номерів вузлів та агрегатів на мотоциклі. В ході перевірки відомостей які вказані у свідоцтві про реєстрацію відсутня будь-яка інформація в інформаційно-пошуковій системі НПУ. (ЖЄО № 4577 від 21.04.2023 року)
Для здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні призначено старшого дізнавача відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
В подальшому під час проведення огляду місця події 21.04.2023 року у період часу з 18:12 годин по 00:10 годин за адресою: м. Одеса, провулок Високий, біля будинку №24, було виявлено транспортний засіб, а саме мотоцикл марки SMX 200а, д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору під керуваннями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при огляді якого були виявлені явні ознаки підробки. На мотоциклі державні номерні знаки встановлені у непередбаченому для цього заводом виробником місці. Після чого водій надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 24.04.2008 року на мотоциклі без бакового причепу марки СХМ модель 200А, державний номерний знак НОМЕР_1 з номерами VIN: НОМЕР_3 , який при детальному огляді вищезазначеного мотоциклу встановити не вдалось. Також виявлено, що номер агрегату, а саме двигуна відсутній , можливо відшкодований - згідно бази даних НАІС на даному мотоциклі встановлено двигун з номером НОМЕР_4 . Також вищезазначений транспортний засіб - мотоцикл за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу червоний, а по факту чорний.
Транспортний засіб - мотоцикл марки БМХ 200а, д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору під час огляду місця події було вилучено та поміщено на спеціальний штраф майданчик.
Встановлено також, що майно, на яке планується накладення арешту, перебувало у користуванні (володінні, розпорядженні) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою дізнавача від 22.04.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та прокурора, клопотання підтримав та просив задовольнити, також зазначив, що власник майна про розгляд клопотання про арешт майна повідомлений.
Власник майна в судове засідання не прибув, свого ставлення до клопотання не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, останнє направлено до суду поштою 24.04.2023 року відповідно до конверту, що є першим робочим днем пісдя 21.04.2023 року, отримано судом 02.05.2023 року, та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користуватування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене 21.04.2023 року під час огляду місця події за адресою: м.Одеса, провулок Високий, біля будинку №24, транспортний засіб - мотоцикл марки SMX 200а, д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1