печерський районний суд міста києва
УХВ АЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на рішення слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0002409 та у кримінальному провадженні № 0001098, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на рішення слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0002409 та у кримінальному провадженні № 0001098.

Вивчивши матеріали скарги, встановлено, що скаржник просить:

- визнати рішення щодо оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0002409 від 11.12.2020 протиправними;

- витребувати всі документи, що стали підставою для прийняття слідчим рішення у вигляді оголошення у розшук, в тому числі, підтвердження вчинення сукупності дій, спрямованих на визначення її місцезнаходження;

- визнати рішення щодо зупинення кримінального провадження № 0001098 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. ст. 191 КК України у порядку ст. 615 КПК України протиправними;

- витребувати всі документи, що стали підставою для рішення у вигляді зупинення кримінального провадження № 0001098 від 08.11.2022 у порядку ст. 615 КПК України;

- визнати дії щодо невідправлення постанови прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором щодо зупинення кримінального провадження у порядку ст. 615 КПК України засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_2 протиправними.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; про закриття кримінального провадження; про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; про відмову у визнанні потерпілим; про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, а також повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру та рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки. Даний перелік, визначений КПК України, є вичерпним.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги заявника, в яких він просить «- визнати рішення щодо оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0002409 від 11.12.2020 протиправними; - витребувати всі документи, що стали підставою для прийняття слідчим рішення у вигляді оголошення у розшук, в тому числі, підтвердження вчинення сукупності дій, спрямованих на визначення її місцезнаходження; - визнати рішення щодо зупинення кримінального провадження № 0001098 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. ст. 191 КК України у порядку ст. 615 КПК України протиправними; - витребувати всі документи, що стали підставою для рішення у вигляді зупинення кримінального провадження № 0001098 від 08.11.2022 у порядку ст. 615 КПК України; - визнати дії щодо невідправлення постанови прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором щодо зупинення кримінального провадження у порядку ст. 615 КПК України засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_2 протиправними.» не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя не вчиняє заходів щодо збирання доказів за скаргою, такий обов`язок покладається на скаржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на рішення слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0002409 та у кримінальному провадженні № 0001098.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1