Справа № 186/800/23
Провадження № 1-кс/0186/239/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2023 р. м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 21 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

- 12 вересня 2008 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк дев`ять років,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

12 червня 2023 року слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_5 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000131 від 21 червня 2022 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 21 червня 2022 року, приблизно о 14:37 годині, ОСОБА_5 перебував у м.Першотравенську, Дніпропетровської області. У цей час та в указаному місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) осіб, які є клієнтами АТ КБ «Приватбанк». Для цього, ОСОБА_5 встановив на свій власний мобільний телефон додаток «Приват24», за допомогою якого, шляхом випадкового підбору комбінацій цифр телефонних номерів, які є логіном для входу до додатку «Приват 24», встановлював клієнтів АТ КБ «Приватбанк», в подальшому, за допомогою власного мобільного телефону, дзвонив на підібрані номери телефонів.

Так, 21 червня 2022 року, приблизно о 14:37 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з доступом до міжнародної мережі Інтернет, в порушення вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про захист персональних даних», зателефонував на мобільний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілій - ОСОБА_6 , представившись працівником банку, під приводом оновлення даних у банківському додатку «Приват 24», ввів в оману останню. Будучи введеною в оману, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 інформацію номерів її банківських рахунків та пін-кодів до них, а саме: банківської картки для виплат АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 та картки для отримання стипендії АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , в ході чого, ОСОБА_5 заволодів персональними даними потерпілої, що становлять банківську таємницю, отримав доступ до особистих кабінетів «Приват 24» та «Укрсиббанк» потерпілої - ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами, шляхом обману ОСОБА_6 , маючи доступ до додатку «Укрсиббанк» потерпілої, використовуючи власний мобільний телефон із інстальованим на ньому додатком «Укрсиббанк», 21 червня 2022 року о 14:56 годині здійснив переказ коштів з банківської картки потерпілої АТ «Укрсибанк» № НОМЕР_3 на банківську картку банку «АТ УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_4 у сумі 2 400 гривень, з якої, в подальшому, попросив здійснити зняття ОСОБА_7 , який, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: вул.Шкільна, 26-А, м.Першотравенська, 21 червня 2022 року о 15:05 годині здійснив зняття одним платежем у сумі 2 311,50 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами, шляхом обману ОСОБА_6 , маючи доступ до додатку «Приват 24» потерпілої, попросив знайомого - ОСОБА_7 , зняти кошти з картки ОСОБА_6 , яку видав за свою, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: вул.Шкільна, 26-А, м.Першотравенська. Таким чином, 21 червня 2022 року о 15:08 годині ОСОБА_7 одним платежем провів зняття коштів з банківської картки потерпілої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , у сумі 1 902 гривень.

Заволодівши коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 обернув їх у свою власність та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій - ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 4 211,5 гривень.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується по ч.3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 липня 2022 року, приблизно о 18:10 годині, ОСОБА_5 , перебував у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) осіб, які є клієнтами АТ КБ «Приватбанк». Для цього, ОСОБА_5 , використовуючи на своєму власному мобільному телефоні, встановлений раніше додаток «Приват24», за допомогою якого, шляхом випадкового підбору комбінацій цифр телефонного номеру, які є логіном для входу до додатку «Приват 24», встановлював клієнтів АТ КБ «Приватбанк», в подальшому, за допомогою власного мобільного телефону, дзвонив на підібрані номери телефонів.

Так, 28 липня 2022 року, приблизно о 18:10 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з доступом до міжнародної мережі Інтернет, в порушення вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про захист персональних даних», зателефонував на мобільний номер НОМЕР_5 , який належить потерпілій - ОСОБА_8 , представився працівником банку, ввів в оману останню та повідомив недостовірні дані щодо зміни паролю її банківських карток АТ КБ «Приватбанк», з метою посилення безпеки.

Далі, будучи введеною в оману, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_5 код, який прийшов в смс-повідомленні на її власний абонентський номер телефону, в ході чого, ОСОБА_5 заволодів персональними даними потерпілої, що становлять банківську таємницю, використав їх, створивши особистий кабінет «Приват 24» до якого були під`єднані та авторизовані банківські платіжні картки потерпілої, а саме: універсальна картка № НОМЕР_6 та кредитна картка № НОМЕР_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння коштами, шляхом обману ОСОБА_8 , маючи доступ до особистого кабінету «Приват 24» останньої, використовуючи власний мобільний телефон із інстальованим на ньому додатком «Приват24» за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: вул.Шкільна 25-Г (магазин "Шахтар"), м.Першотравенська, 28 липня 2022 року, в період часу з 18:24 до 18:25 години, двома платежами провів зняття коштів з банківської картки ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , на загальну суму 4 000 гривень.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння коштами шляхом обману ОСОБА_8 , 28 липня 2022 року в період часу з 18:28 до 18:33 години, здійснив переказ коштів одинадцятьма транзакціями з банківської картки потерпілої № НОМЕР_8 на розважальні послуги в мережі Інтернет на загальну суму 3 288,79 гривень.

Заволодівши коштами ОСОБА_8 , ОСОБА_5 обернув їх у свою власність та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій - ОСОБА_8 , матеріальний збиток на загальну суму 7 288,79 гривень.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується по ч.3 ст. 190 КК України, як повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

12 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів по ч.3 ст.190 КК України і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не має стійких соціальних зав`язків, а саме: не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками, допитаними в ході розслідування кримінального провадження, знаючи про місце їх проживання, у випадку можливості вільного пересування, може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, джерела постійного прибутку не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності, злочин вчинив повторно, з метою власного збагачення може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.

Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів,з визначенням підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів як для працездатної особи.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме - захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Так, на наявність підозри ОСОБА_5 у вчиненні цих злочинів вказують наступні докази, долучені до клопотання:протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 ; виписка по банківській картці № НОМЕР_2 ОСОБА_6 за 21 червня 2022 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 19 липня 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію по БК № НОМЕР_2 на оптичному носії, встановлено відомості щодо руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_6 із призначенням платежів, обіг грошових коштів, та фотознімки з банкоматів із зображенням особи, що здійснювала зняття коштів у м.Першотравенську; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21 липня 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію по БК № НОМЕР_3 , встановлено інформація щодо власника карткового рахунку, відомості що підтверджують факт підключення послуг, інформація щодо руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_6 із призначенням платежів, обіг грошових коштів; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25 липня 2022 року, згідно було вилучено інформацію по абонентському номеру НОМЕР_9 на електронному носії; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28 листопада 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію по БК № НОМЕР_4 на оптичному носії; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28 листопада 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію по абонентському номеру НОМЕР_10 та НОМЕР_11 на електронному носії; протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ; протокол допиту потерпілої - ОСОБА_8 ; виписки по банківських картках ОСОБА_8 за 28 липня 2022 року, що підтверджують зняття та переказ грошових коштів; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21 вересня 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію щодо банківської таємниці потерпілої - ОСОБА_8 , на оптичному носії; протокол огляду предмету та документів, аналізу інформації від 06 жовтня 2022 року, в ході якого виявлено місце зняття коштів з банківської картки потерпілої, а саме: вул.Шкільна, 25-Г (магазин "Шахтар"), м.Першотравенська, Дніпропетровської області; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21 вересня 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію по абонентському номеру НОМЕР_12 на електронному носії; протокол огляду предмету та документів від 06 жовтня 2022 року, під час якого встановлено відомості щодо абонентського номера НОМЕР_12 , з якого шахраєм був здійснений дзвінок до ОСОБА_8 , а саме: місце здійснення дзвінка: АДРЕСА_3 . Номер терміналу, в якому використовується зазначений номер: НОМЕР_13 ; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12 вересня 2022 року, згідно якого було вилучено інформацію по банківських рахунках потерпілої на оптичному носії; протокол огляду предмета від 10 березня 2023 року, під час якого встановлено відомості щодо руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_10 , обіг грошових коштів, фотознімки з банкоматів із зображенням особи, що здійснювала зняття коштів у м.Першотравенську; протокол додаткового огляду речей і документів від 01 червня 2023 року, з участю свідка - ОСОБА_7 ; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 01 червня 2023 року.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходів не має, власне житло відсутнє, сталих соціальних зв`язків не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний знайомий зі свідками, допитаними в ході розслідування кримінального провадження, у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, за вчинені ним злочини.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не працює, у нього відсутній постійний заробіток, у зв`язку з чим може вчинити інші кримінальні правопорушення з корисливих мотивів. Крім того, згідно відповіді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року ОСОБА_5 засуджений вироком вказаного суду від 14 лютого 2023 року по ч.1 та ч.2 ст.190, ст.70, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк три роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, кримінальне провадження знаходиться на розгляді апеляційної скарги в Дніпровському апеляційному суді.

Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 12 червня 2023 року.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, обставини їх вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, не має осіб, які б перебували на його утриманні, відсутність стійких соціальних зв`язків на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області, схильність до вчинення злочинів з корисливих мотивів.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.

Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, офіційно не працює та не має засобів для існування, зареєстрований та проживає за різними адресами, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочинів, передбачених статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відповідно.

Такою сумою застави визначаю тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520 гривень, який не є завідомо непомірним для нього, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України, не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини з корисливих мотивів, незаконно впливати на свідків, з якими особисто знайомий, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186, 187, 193, 194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 21 червня 2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з 15 години 10 хвилин 12 червня 2023 року по 15 годину 10 хвилин 10 серпня 2023 року включно.

Взяти під варту в залі суду.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Першотравенська, Дніпропетровської області, за місцем проживання: по АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «12» червня 2023 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_5 .