В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №461/2728/23 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свердловська т.н.Довжанськ) Луганської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст.258-3 КК України, ч.2 ст.260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 ,будучи громадянином України,всупереч конституційному обов`язку захищати Вітчизну,незалежність та територіальну цілісність України, не сприймаючи державну владу України, підтримував ідеї та погляди терористочниї організації "Луганська народна республіка",з метою її підтримки та реалізації свого злочинного умислу на завдання шкоди суверенітетові,територіальній цілісності та недоторканості,обороноздатності,державній,економічній безпеці України.

24.02.2022 у невстановлений час, але не пізніше 12 год. 00 хв., перебуваючи за адресою свого проживання, а саме АДРЕСА_1 , добровільно отримав від невстановлених осіб повістку про виклик на 12 год. 00 хв. 24.02.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про оголошену мобілізацію чоловіків призовного віку від 18 до 55 років до складу терористичної організації «ЛНР», діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, зібрав особисті речі та добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР», а саме до невстановленого військового комісаріату, який розташований у м. Довжанську Луганської області, де надав невстановленим працівникам вказаної установи свої особисті документи, що підтверджують особу, для подальшого зарахування на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного,підпорядкованого, керованого та фінансованого російською федерацією, чим надав згоду на проходження такої служби. Після перевірки добровільно наданих ОСОБА_5 документів, того ж дня, останнього, спільно з іншими військовослужбовцями терористичної організації ЛНР з числа мобілізованих, було доставлено до Луганського вищого військового авіаційного училища штурманів, де він отримав військову форму російського зразка та інше військове майно. Того ж дня, отримавши вказані речі, ОСОБА_5 за його згодою був доставлений до будівлі Луганського національного аграрного університету, що у м. Луганську, де за рішенням невстановлених осіб з числа військовослужбовців терористичної організації «ЛНР», за невстановлених обставин його зараховано до списків особового складу 1 відділення окремого взводу снайперів 1 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», на посаду снайпера. 26.02.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного університету, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від командира взводу ОСОБА_6 стрілецьку зброю, а саме гвинтівку Мосіна-Нагана, 40 набоїв до неї та підсумок. Після перебування на території Луганського національного аграрного університету (ЛНАУ) 28.02.2022 ОСОБА_5 та інших військовослужбовців окремого взводу снайперів 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР» автобусами було доставлено до залізничної станції Червона Могила Луганської області, з якої на потягах 01.03.2022 перевезено до м.Валуйки Белгородської області рф, де вони перебували до 11.03.2022.

11.03.2022 ОСОБА_5 , продовжуючи діяти на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, свідомо виконуючи вимоги військового керівництва незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», в тому числі командира взводу ОСОБА_6 та командира батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з іншими військовослужбовцями 1 батальйону 202 стрілецького полку стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», на військовій техніці рф прибув до АДРЕСА_2 , у якому перебував до 03.05.2022. Перебуваючи на території вищевказаного населеного пункту, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , сумлінно виконував накази та розпорядження військового керівництва, спрямовані на забезпечення виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації, в тому числі по облаштуванню та укріпленню вогневих позицій зс рф для ведення бою, облаштуванню окопів, будівництві бліндажів, а також караульної служби по периметру зайнятих позицій.03.05.2022 ОСОБА_5 , виконуючи бойові завдання у складі незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР», на виконання вказівок військового керівництва, на автомобільній техніці вказаного формування, спільно з іншими мобілізованими військовослужбовцями, прибув до АДРЕСА_3 , де він, спільно з іншими військовослужбовцями з числа військовослужбовців 1 батальйону 202 стрілецького полку стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», виконував бойові завдання до 06.09.2022.Крім того, перебуваючи на вказаній території до 06.09.2022, ОСОБА_5 , а також інші мобілізовані особи з числа військових незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР» виконували обов`язки караульної служби по охороні зайнятих ними бойових позицій.07.09.2022, ОСОБА_5 , у зв`язку з наступом Збройних Сил України, спільно з іншими військовослужбовцями окремого взводу снайперів 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», відступив до м. Куп`янськ Харківської області, де перебував до 14.09.2022.

У період з 24.02.2022 по 14.09.2022 ОСОБА_5 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації, в тому числі: служити псевдодержаві, дотримуватися конституції і законів ЛНР; з честю нести високе звання військовослужбовця, дорожити честю і бойовою славою ЛНР; строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів; в період проходження військової служби добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством та іншими нормативно-правовими актами ЛНР; дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника); дотримуватися установленого порядку користування військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості, отримані в ході проходження військової служби.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у складі 1 відділення окремого взводу снайперів 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», у період з 24.02.2022 до 14.09.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою стрілецькою зброю гвинтівкою Мосіна-Нагана та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР», виконував обов`язки снайпера в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку місць перебування збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР» в населених пунктах Луганської та Харківської областей, які ними захоплені та окуповані під час збройного конфлікту. Злочинна діяльність ОСОБА_5 припинена 14.09.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України під час бойових дій неподалік с. Калинівка Балаклійського району Харківської області, внаслідок взяття його в полон.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.03.2023 року у кримінальному провадженні №00000006 від 12.01.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Відповідно до ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368 2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436 1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно з вищевказаним виклик в підготовче судове засідання ОСОБА_5 здійснювався шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» №66 від 04.04.2023 року.

В судове засідання виклик ОСОБА_5 здійснювався шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 від 14.06.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-Протоколом огляду від 11.11.2022 року, яким оглянутий інтернет сайт. На цьому сайті розміщено інформаційне повідомлення із назвою "ГД ратифицировала договоры о дружбе с Донецкой и Луганской народными республиками", що є повідомленням про ратифікацію Державною Думою Російської Федерації договорів про дружбу з так званими"Донецькою народною республікою" та "Луганською народною республікою",що раніше було підписано президентом Російської Федерації.

-Протоколом огляду від 23.12.2022 року, яким проведено огляд інформаційних ресурсів,які використовує громадянин України- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Луганської області м.Свєрдловськ,проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме сторінки облікового запису у соціально-орієнтованій мережі "Однокласники".

-Окремою справою військовополоненого ОСОБА_5 , з якої вбачається список військовополонених(затриманих), які потрапили у полон у ході бойових дій з підрозділами Збройних Сил Російської Федерації та інших іноземних держав,серед яких ОСОБА_5 (дата потрапляння у полон: вересень 2022року);

Щирим каяттям ОСОБА_5 , написаним власноруч 17.11.2022 року, з якого вбачається, що останній усвідомлює, що вчинив злочин проти України, а саме: державну зраду у вигляді переходу на бік ворога (російської федерації) у складі незаконного збройного формування створеного терористичною організацією Луганської Народної Республіки;

-Протоколом про пред`явлення для впізнання від 27.12.2022 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_7 на фотознімку №3 ОСОБА_5 ,який проходив службу в складі 1 відділення окремого взводу снайперів 1 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування "Народної міліції" терористичної організації "ЛНР".

-Протоколом про пред`явлення для впізнання від 27.12.2022 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_8 на фотознімку №3 ОСОБА_5 ,який проходив службу в складі 1 відділення окремого взводу снайперів 1 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування "Народної міліції" терористичної організації "ЛНР".

-Протоколом про пред`явлення для впізнання від 27.12.2022 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_9 на фотознімку №3 ОСОБА_5 ,який проходив службу в складі 1 відділення окремого взводу снайперів 1 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування "Народної міліції" терористичної організації "ЛНР".

-Протоколом про пред`явлення для впізнання від 05.01.2023 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_10 на фотознімку №3 ОСОБА_5 ,який проходив службу в складі 1 відділення окремого взводу снайперів 1 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування "Народної міліції" терористичної організації "ЛНР".

Досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст.258-3 КК України, ч.2 ст.260 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст.258-3 КК України, ч.2 ст.260 КК України доведена повністю.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності від 15 листопада 2000 року зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому відповідно до пункту «а» ст. 2 цієї Конвенції організована злочинна група означає структурно оформлену групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів або злочинів, визнаних такими відповідно до цієї Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.

Поняття терористичної організації визначено в ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року і це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також, відповідно до ст.1 вищезазначеного закону, терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Тобто, терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст.258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому, суд враховує також Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII, в якому «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23 грудня 2005 року №13 роз`яснив, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації - то відповідно до п.13 даної постанови, вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_5 усвідомлював, що «ЛНР», «ДНР» та інші незаконні збройні формування, які структурно входить до силового блоку терористичних організацій «ЛНР», «ДНР» діють на території України саме як терористичні організації, діють на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений сприяв у діяльності вказаних терористичних організаціях.

Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

Висновки суду про визнання «ЛНР» і «ДНР» терористичними організаціями узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Так, у Рішенні ЄСПЛ від 25 липня 2017 року у справі «Хлєбік проти України» безпосередньо зазначено, що на початку квітня 2014 року збройні угрупування почали захоплювати офіційні будівлі в Донецькій та Луганській областях й заявляти про створення самопроголошених утворень, відомих як «ДНР» і «ЛНР». У відповідь 14 квітня 2014 року Уряд України, який розглядає такі збройні формування як терористичні організації, санкціонував застосування проти них збройних сил шляхом введення в правове поле поняття «антитерористична операція».

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим по пред`явленому звинуваченню, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України є тяжким злочином, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 111 КК України, ч.1 ст. 258-3 КК України є особливо тяжкими злочинами, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується типово.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_5 , суд вважає, що для виправдання обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст. 258-3 КК України, ч.2 ст. 260 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що за ч.1. ст. 111 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин проти основ національної безпеки України та за ч.1 ст. 258-3 КК України, ч.2 ст. 260 КК України вчинив злочини проти громадської безпеки, cуд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_5 на праві власності.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити впорядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,368,370,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст. 258-3 КК України, ч.2 ст. 260 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 111 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 260 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня звернення вироку до виконання

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1