УХВАЛА

Справа № 569/3266/22

1-кс/569/5997/23

22 серпня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. линяки архангельської області російської федерації, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вдівця, учасника АТО/ООС, нагородженого різними нагородами за участь у бойових діях, зокрема 09.11.2022 «Сталевий Хрест», 29.11.2022 почесним нагрудним знаком в/ч НОМЕР_1 , 23.08.2022 медаллю «За оборону рідної держави», 04.08.2023 відзнакою «За заслуги», який перебуває на посаді начальника майстерні обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000018 від 26.02.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що близько 14 год. 50 хв. 26.02.2022 під час перебування у наряді штаб-сержант ОСОБА_5 та інші військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , які перебували у складі добового наряду, помітили на даху нежитлового приміщення (далі за текстом - Приміщення), що знаходиться поруч з огородженням військової частини зі сторони будівель за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 (невстановлену на той час особу), яка на їх переконання потенційно могла бути причетна до диверсійно-розвідувальної діяльності, оскільки з вказаного ракурсу оглядається більша частина території військової частини НОМЕР_1 та станом на той період часу була інформація про проставляння у тому числі на дахах будівель так званих міток для подальшого нанесення ракетних та інших ударів противником.

Враховуючи, що особовий склад добового наряду в/ч НОМЕР_1 перебував у підвищеній бойовій готовності, а також кілька випадків незаконного проникнення або спроб проникнення на територію різних військових частин на території Рівненської області, штаб-сержант ОСОБА_5 прийняв рішення про вжиття ним та іншими військовослужбовцями цього військового формування: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заходів щодо підстав перебування ОСОБА_7 (на той час невстановленої особи) на даху Приміщення, її намірів та ідентифікацію з метою підтвердження або спростування її причетності до диверсійно-розвідувальної діяльності.

Близько 15 год. 00 хв. 26.02.2022 у ході усного опитування ОСОБА_7 (на той час невстановленої особи), яка продовжувала перебувати на даху такої будівлі, військовослужбовці ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали вказівку спуститися йому донизу для перевірки документів, при цьому на їх запитання повідомити про свій статус (місце роботи, належність до конкретного підрозділу), ОСОБА_7 внаслідок сильного душевного хвилювання, надав нечіткі пояснення, вигукував для них незрозумілі фрази, що у сукупності викликало у військовослужбовців посилену підозру щодо такої особи на предмет причетності до диверсійно-розвідувальної діяльності.

Фактично одночасно, а саме близько 15 год. 01 хв. 26.02.2022, ОСОБА_10 , керуючи транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору повільно рухався по проїжджій частині зі сторони центрального входу Приміщення у напрямку огородження, що межує з військовою частиною НОМЕР_1 . Відповідно, військовослужбовці НОМЕР_1 : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оцінюючи у сукупності вказані вигуки ОСОБА_7 у сторону цього транспортного засобу та його алогічний рух у напрямку військової частини НОМЕР_1 як потенційну небезпеку, перемістилися поближче до огородження, яке межує з територією, на якій розташоване Приміщення.

Водій автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 , під`їхавши на дуже близьку відстань до огородження, що розділяє територію військової частини НОМЕР_1 і територію промислової зони, по якій рухалося це авто, після чого почав маневрувати (розвертатися) для руху у зворотньому напрямку.

Відповідно, штаб-сержант ОСОБА_5 розцінюючи дії ОСОБА_7 (на той момент невстановленої особи) та рух цього автомобіля під керуванням ОСОБА_10 як потенційну загрозу для життя і здоров`я військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та інших осіб, а також як ймовірний напад (підготовку до здійснення інших подібних дій, які можуть мати негативний характер) на об`єкт військову частину НОМЕР_1 , що охороняються ним та іншими військовослужбовцями вирішив використати заходи задля зупинки цього автомобіля і перевірки намірів осіб, які у ньому перебувають, причин такого руху авто, тощо, а тому вигукнув у його сторону «Стій, зупинись, буду стріляти».

Однак, водій автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 команди зупинитися штаб сержанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який входив у склад добового наряду, не виконав, а натомість різко рушив у зворотному напрямку, чим підсилив у таких військовослужбовців НОМЕР_1 , які входили у склад добового наряду і забезпечували безпеку військової частини НОМЕР_1 , підстави вважати, що зазначені особи можуть причетні до вчинення диверсійно-розвідувальної діяльності.

У свою чергу, близько 15 год. 02 хв. 26.02.2022, військовослужбовець НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_5 , перебуваючи у складі добового наряду черговим по парку на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), маючи намір зупинити такий транспортний засіб шляхом стрільби по колесах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, не бажаючи, але свідомо припускаючи можливість настання смерті іншої людини як наслідку своєї дії, тобто діючи з непрямим умислом на позбавлення життя особи, помилково сприймаючи дії цивільних осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_10 як такі, що несуть небезпеку, за відсутності правових підстав, у порушення ст. 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України» від 10.10.2018 № 828, п. 2 Інструкції чергового парку, не дотримуючись та не виконуючи у повному обсязі вимоги, які закріплені у ст. 2 та Додатку 4 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України; ст.ст. 5, 16, 16, 17, 20-25, 129, 267, 268, 273, 286, 342, 354-354, 356 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 4-11 Порядку застосування зброї та техніки, п. 2 Інструкції чергового парку, здійснив кілька, точну не встановлену кількість попереджувальних пострілів угору, після чого за кілька секунд здійснив із закріпленої за ним зброї - бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї АКС-74, заводський номер № НОМЕР_3 невстановлену кількість пострілів, яких у сукупності було не менше 14, у напрямку лівої нижньої задньої сторони автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у протилежному від військової частини НОМЕР_1 напрямку по території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та у якому перебували: водій ОСОБА_10 , а також двоє пасажирів: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , внаслідок чого водій цього автомобіля ОСОБА_10 отримав одиночне вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з множинними уламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, руйнуванням речовини та оболонок головного мозку, що стало причиною його смерті, тобто настали наслідки, яких військовослужбовець НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_5 хоча і не бажав, але свідомо припускав їх настання.

22.08.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами огляду місця події від 26 та 27 лютого 2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_23 ; протоколами огляду т/з марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 ; численними судовими експертизами; протоколами слідчих експериментів за участі свідків та потерпілих, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 115 КК України за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. линяки архангельської області російської федерації, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вдівець, учасника АТО/ООС, нагороджений різними нагородами за участь у бойових діях, зокрема 09.11.2022 «Сталевий Хрест», 29.11.2022 почесним нагрудним знаком в/ч НОМЕР_1 , 23.08.2022 медаллю «За оборону рідної держави», 04.08.2023 відзнакою «За заслуги», який перебуває на посаді начальника майстерні обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик існує та є актуальним виходяч за наступного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для застосування щодо особи цілодобового домашнього арешту, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під цілодобовий домашній арешт.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_24 , є особливо тяжким, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.

Тому, застосування запобіжного заходу не пов`язаного із цілодобовим домашнім арештом дозволить підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування.

На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_25 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт (наприклад особисто порука, застава, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді саме цілодового домашнього арешту спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

До того ж, у рішенні по справі «W проти Швейцарії», Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Цілодобовий домашній арешт особи завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистою свободи.

При розгляді питання про доцільність застосування цілодобового домашнього арешту судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Обгрунтованість вищевказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підтверджується вищевказаними та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники у судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суду подано заяви командувачів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_26 та ОСОБА_27 про взяття ОСОБА_5 на особисту поруку, оскільки військовослужбовець ОСОБА_5 у всіх випадках добровільно та вчасно прибував для проведення всіх процесуальних дій та сприяв у їх проведенні, при цьому надавав показання та пояснення, які відповідають фактичним обставинам, що свідчить про те, що останній не має наміру ухилятися від проведення досудового розслідування чи перешкоджати у його проведення на будь-якій стадії досудового розслідування чи судового розгляду; військовослужбовець ОСОБА_5 жодного разу не вчиняв у будь-який спосіб чи форматі тиск або намагався вплинути на свідків чи потерпілих з метою не надання або надання показань у викривленому форматі; під час досудового розслідування не було зафіксовано жодних фактів вчинення ним чи будь-якими іншими особами дій, спрямованих на знищення, підміну, втрату речей чи документів, які потребувала сторона обвинувачення, при цьому всі такі речі та документи були надані військовою частиною НОМЕР_1 добровільно; військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 давали розкриті та деталізовані показання, які узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та жодним чином не суперечать їм; військовослужбовець ОСОБА_5 з початку повномасштабного вторгнення виконує бойові завдання у максимально важких умовах, поєднаного із зіткненнями противника збройних сил рф на півдні та сході України, володіє індивідуалізованими навичками, які спасають життя великої кількості людей з числа військовослужбовців та цивільного населення; за активну участь у бойових діях ОСОБА_5 неодноразово нагороджений державними та іншими нагородами, які вказують на його авторитетність та відвагу; позитивна характеристика за місцем проходження служби та те, що останній має тільки заохочення різного формату, а у ході бойових дій проявляє виняткову відвагу, незважаючи на старший вік; станом на цей час всі свідки, потерпілі та очевидці події допитані, а за їх участі проведені всі слідчі дії, а також експертизи, що у сукупності свідчить про те, що вплив на таких осіб не є доцільним/ефективним зі сторони ОСОБА_5 .. Враховуючи, репутацію командувачів військової частини, зайняті посади у складі командування великого бойового підрозділу Збройних Сил України просили передати ОСОБА_5 на особисті поруки.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити та застосувати запобіжний захід у виді особистої поруки.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000018 від 26.02.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22.08.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст.177 ч.1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків,а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,обвинуваченого,експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України та наявність ризику можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, щодо заявлених під час розгляду клопотань про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

З клопотанням про взяття ОСОБА_5 на поруки звернулися командувачів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які заслуговують на довіру в контексті ч. 1 ст. 180 КПК України.

Так, на думку слідчого судді, наявність встановлених під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, жодним чином не виключають можливості забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а відтак слідчий суддя обґрунтовано вважає, що такий запобіжний захід може бути застосований до підозрюваного у даному випадку за встановлених обставин, у зв`язку з чим задовольняє клопотання захисників та поручителів.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час вирішення питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки у місці постійного мешкання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, крім того є військовослужбовцем та від початку повномасштабного вторгнення виконує бойові завдання у максимально важких умовах, поєднаного із зіткненнями противника збройних сил рф на півдні та сході України, володіє індивідуалізованими навичками, які спасають життя великої кількості людей з числа військовослужбовців та цивільного населення; за активну участь у бойових діях ОСОБА_5 неодноразово нагороджений державними та іншими нагородами, які вказують на його авторитетність та відвагу; позитивна характеристика за місцем проходження служби та те, що останній має тільки заохочення різного формату, а у ході бойових дій проявляє виняткову відвагу.

За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 180, 193, 194, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - відмовити.

Клопотання командувачів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_27 та ОСОБА_26 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистої поруки задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, передавши його під особисту поруку ОСОБА_27 та ОСОБА_26 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування із потерпілими без дозволу слідчого чи прокурора.

Встановити строк дії ухвали до 22 жовтня 2023 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, крім того, на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити поручителям ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , що у разі невиконання ними взятих на себе зобов`язань поручителів щодо виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також щодо забезпечення ним його доставки до органу досудового розслідування чи до суду на першу про те вимогу, на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистої поруки покласти на старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_28