ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/231/23 Номер провадження 11-кп/814/1831/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 286-1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000250 за апеляційною скарг ою прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не працюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286-1 КК, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК, до покарання у виді 240 годин громадських робіт, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 років.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

18 листопада 2022 року близько 22 години ОСОБА_7 , у темний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом «Дніпро-11», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався асфальтованою дорогою по вулиці Ревазівській в селі Пологи-Низ Полтавського району в напрямку села Руденківка. У цьому мотоциклі перебував ОСОБА_10 , який сидів у колясці мотоциклу. Водій ОСОБА_11 , рухаючись на відстані 26,6 м від електроопори № 89-9, яка знаходиться по вулиці Ревазівській в межах села Пологи-Низ Полтавського району Полтавської області, в порушення п.12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови і дорожню обстановку, різко змінив напрямок руху та виїхав за межі проїжджої частини, у зв`язку з чим допустив зіткнення з електроопорою.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , який сидів у колясці мотоциклу, від удару об залізобетонну електроопору отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, параорбітальну гематому справа та субкон`юктивального крововиливу правого ока; закритий перелом середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, вторинно-відкритті переломи діафізів: великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третин, малогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням уламків та рани на заднє- внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третин, закритий крайовий скалковий перелом кубовидної кістки, субкапітальні переломи 2-5 плесневих кісток, рвану рану в проекції 1-го плюснефалангового суглоба правої стопи по медіальній поверхні з поверхневим ушкодженням капсули суглоба та крайовим внутрішньо суглобовим переломом основи проксимальної фаланги 1-го пальця зі зміщенням, крайового скалкового перелому середньої фаланги 5-го пальця, скалкового перелому дистальної фаланги 4-го пальця, рваних ран; множинні рани тулуба, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 2 ст. 286-1 КК на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 5 років. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд безпідставно призначив покарання на підставі ст. 69 КК, оскільки суд навів обставини, які характеризують обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання. При цьому вважає, що суд безпідставно зазначив про наявність обставини, яка пом`якшує покарання - сприяння розкриттю злочину, так як сприяння не було встановлено. Також не погоджується з наявністю обставини, яка пом`якшує покарання надання допомоги потерпілому після ДТП, оскільки дії обвинуваченого щодо допомоги виразилися у зупинці іншого транспортного засобу та проханні викликати швидку медичну допомогу, а переміщення потерпілого на місці події навпаки ускладнило тяжкість отриманих ним травм.

Вважає, що відсутня і обставина, яка пом`якшує покарання - повне відшкодування завданої шкоди, так як відшкодування він зробив 14.03.2023 після направлення обвинувального акту до суду, у той час як лікування потерпілого було з листопада по грудень 2022 року.

Посткримінальну поведінку обвинуваченого та його громадянську позицію вважає недостатніми для призначення більш м`якого покарання.

Тому вважає, що суд не навів обставин, які б істотно знизили ступінь тяжкості вчиненого.

Також зазначає, що суд не надав належну оцінку, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, а отже помилково вважає, що оскільки злочин вчинено з необережності, вказане істотно знижує тяжкість вчиненого.

Поза увагою суду залишилися і показання обвинуваченого, що він цього ж дня в стані алкогольного сп`яніння на цьому ж транспортному засобі в селі перевозив і іншого свого знайомого, чим наражав на небезпеку як пасажира, так і жителів села.

Наголосив, що ОСОБА_7 отримав водійське посвідчення у грудні 2021 року, ДТП було у листопаді 2022 року, що вказує не недостатній досвід керування транспортним засобом.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілим, добровільне повне відшкодування завданої потерпілому шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілого, який будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просив не позбавляти обвинуваченого волі, а також те, що злочин є необережним, досудову доповідь, згідно з якою ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є середні і його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі.

Врахувавши вказані обставини, суд дійшов висновку за можливе призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК.

З вказаним висновком суду погоджується і колегія суддів.

Необхідно зазначити, що у кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність такої пом`якшуючої покарання обставини, як надання потерпілому допомоги, є безпідставними, так як безпосередньо після події ОСОБА_7 сприяв виклику швидкої медичної допомоги та намагався самостійно надати потерпілому допомогу, що не заперечував і потерпілий в суді першої інстанції. Будь-яких доказів того, що саме внаслідок переміщення потерпілого після ДТП ускладнило тяжкість стану потерпілого матеріали справи не містять. Тому доводи прокурора щодо цього не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів враховує думку прокурора, що активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено.

Проте, необхідно зазначити, що сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Тому враховуючи, шо під час судового розгляду обвинувачений щиро та відверто розповів про всі обставин вчинення злочину, а також сприяв у виявленні причин та умов злочину, тому вказана обставина, а саме сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставина, яка пом`якшує покарання, правильно встановлена судом під час судового розгляду.

Безпідставними є і доводи прокурора про відсутність добровільного повного відшкодування шкоди.

Добровільне відшкодування шкоди має важливе значення при призначенні покарання, оскільки відповідно до статті 66 КК пом`якшує покарання, та відповідно до статті 65 КК позитивно характеризує особу винного.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди означає добровільне задоволення у повному обсязі обґрунтованих претензій потерпілого, що засновані на матеріалах кримінального провадження. Таким чином критеріями для визначення способу відшкодування (компенсації) шкоди є: вид завданої шкоди (моральна, фізична, майнова) та позиція потерпілого, яка має пріоритетне значення.

В суді першої інстанції потерпілий вказав про відсутність жодних претензій до обвинуваченого та просив не позбавляти його волі, що правильно враховано судом.

При цьому добровільним вважається відшкодування шкоди до постановлення обвинувального вироку.

З огляду на вказане суд правильно встановив вказану обставину та визнав її обставиною, яка пом`якшує покарання.

Враховуючи викладене суд першої інстанції встановив усі обставини, які враховуюся при призначенні покарання та обґрунтовано їх врахував при визначенні міри та виду покарання.

Доводи прокурора, що обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в день вчинення ДТП, перевозив в селі й інших осіб на власному транспортному засобі, жодними доказами не підтверджуються, а тому колегією суддів вказані доводи не оцінюються.

Отже, за наявності встановлений судом першої інстанції обставин, які пом`якшують покарання, даних щодо обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов правильного висновку, що встановлені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене вище, підстав, передбачених ст.409 КПК України, для скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4