Провадження № 1-кп/734/222/23 Справа № 734/2693/23
В И Р О К

іменем України

31 серпня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

адвокат - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000011 від 24.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

встановив:

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із

05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 356 військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період майора ОСОБА_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 призначено на посаду старшого викладача циклової комісії військово - технічних дисциплін військової частини НОМЕР_1 та з 26.12.2022 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Таким чином з 26.12.2022 майор ОСОБА_4 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, майор ОСОБА_4 відповідно до вимог

ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,

ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.12.2022 № 359 майору ОСОБА_4 надано частину щорічної основної відпустки за 2022 рік, строком на 10 діб, а саме з 30.12.2022 до 08.01.2023.

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 08.01.2023, у майора ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого злочинного умислу майор ОСОБА_4 , у порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командира, 09.01.2023 станом на 08.00 год. не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та до 24.01.2023 включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби та правоохоронних органів за наявності реальної можливості для цього.

25.01.2023 приблизно о 08.00 год. майор ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій, добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у нез`явленні вчасно без поважних причин на службу з відпустки, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

26.06.2023 між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до ст. 472 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до угоди ОСОБА_4 узгоджено покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців та на підставі ст. 58 КК України замість обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, узгоджено покарання у виді 1 року 6 місяців службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням у дохід держави 10 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 . Обвинувачений надав згоду на призначення зазначеного покарання.

Крім того, в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, зазначені у ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода від 26.06.2023 про визнання винуватості між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думки прокурора, захисника, обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 26.06.2023, укладеної між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 26.06.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців із відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1