ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/548/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1356/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000092 від 07.02.2022 за частиною 2 статті 121 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.10.2023 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що інкримінований йому злочин ґрунтується на підставі непрямих показів свідків, що не може бути основою для доказів його вини, оскільки один зі свідків проходив лікування в психіатричній клініці, що жодним чином не було враховано ні слідчим, ні прокурором.

Апелянт зазначає, що підставою пред`явлення йому обвинувачення в скоєнні інкримінованого злочину слугує те, що він раніше неодноразово був судимим та є сиротою.

На думку обвинуваченого, судом першої інстанції необґрунтовано залишено без уваги факт перевищення органами дізнання та досудового розслідування службових повноважень, шляхом здійснення на нього психологічного впливу з погрозами для його життя, що на даний час є предметом розслідування ДБР.

Обвинувачений звертає увагу на наявність у нього хронічного захворювання - бронхіальної сердечної астми, яке прогресує, що унеможливлює його перебування в умовах СІЗО.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить клопотання про його особисту участь при розгляді апеляційної скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, до суду апеляційної інстанції не прибули, причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до статтей 405, 422-1 КПК України неявка прокурора та захисника не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має негативну характеристику, раніше неодноразово був судимим, міцних соціальних зав`язків та постійної роботи не має, дійшов висновку про те, що ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися і продовжують існувати, та вважав недоцільним змінювати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Окрім цього відповідно до положень частини 5 статті 182, частини 3 статті 183 КПК України судом першої інстанції не визначено розміру застави, оскільки формулювання обвинувачення стосується дій пов`язаних з насильством.

З таким висновком суду погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та вмотивованим, вважає мотиви прийнятого рішення такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, який раніше неодноразово був судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, обвинувачений ОСОБА_6 міцних соціальних зав`язків не має, ніде не працює, раніше неодноразово був судимий, що додатково свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутого йому обвинувачення, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні в матеріалах провадження відомості та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо незадовільного стану його здоров`я, що унеможливлює перебування його під вартою, колегія суддів вважає недоведеними та зазначає, що наявність захворювань, які унеможливлюють перебування обвинуваченого в умовах СІЗО повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи.

Будь-яких доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , що унеможливлює його перебування під вартою, суду апеляційної інстанції не надано.

При цьому, суд апеляційної інстанції роз`яснює обвинуваченому право звернення до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи щодо стану його здоров`я.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, а застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: