Справа № 128/115/22
Провадження №11-кп/801/669/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000393 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 і представника потерпілих ОСОБА_10 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 21.04.2023, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 на відшкодування завданої моральної шкоди 150 798, 17 грн.

Цивільний позов ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 на відшкодування завданої моральної шкоди 291 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 на відшкодування завданої моральної шкоди 291 200 грн.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 на відшкодування завданої моральної шкоди 291 200 грн.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 на відшкодування завданої моральної шкоди 291 200 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 4 805, 36 грн.

Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, близько 23 години 55 хвилин 18 серпня 2021 року водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Benz Sprinter 313 СDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Немирів зі сторони м. Вінниця по автодорозі «Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», 415 км + 350 м, в момент об`єктивної появи в полі зору автопоїзда в складі автомобіля «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2 , та причепа «ГКБ 8328», державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебував на його смузі руху в стоячому стані та виконував маневр повороту ліворуч, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та як наслідок допустив зіткнення з причепом «ГКБ 8328».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 CDІ», ОСОБА_16 загинув на місці пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 90 від 15.09.2021 у трупа ОСОБА_16 виявлено ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми: садна в лобній області голови, в області кінчика носа, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в потиличній ділянці голови з частковим поширенням на тім`яну та скроневу ділянки, закритого лінійного перелому потиличної кістки справа та зліва з поширенням на пірамідки обох скроневих кісток, закритого перелому кісток основи черепу (передньої черепної ямки, з переломом великого та малого крил клиновидної кістки, з поширенням на турецьке сідло та нижній край лівої очниці), масивного субарахноїдального крововиливу зі сторони основи головного мозку з поширенням на мозжечок та стовбур головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу в тім`яно-скроневій долі зліва, забою головного мозку, закритої травми грудної клітки, деформації грудної клітки, крововиливів в м`які тканини грудної клітки зліва, перелому 2, 3, 4, 5, 6 ребер зліва, забою та розриву серця в області лівого шлуночка, тампонади серця кров`ю, забою обох легень з крововиливами в прикореневих ділянках, синця та крововиливу в м`які тканини правого передпліччя, закритого перелому обох кісток правого передпліччя, гострої крововтрати.

Дана сполучна травма тіла має ознаки прижиттєвого утворення, виникла від дії тупого твердого предмета (предметів) при ударі об виступаючі частини салону автомобіля, 19 серпня 2021 року під час дорожньо-транспортної пригоди. Вище вказана сполучна травма тіла має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Смерть громадянина ОСОБА_16 наступила внаслідок сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми: саден в лобній області голови, в області кінчика носа, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в потиличній ділянці голови з частковим поширенням на тім`яну та скроневу ділянки, закритого лінійного перелому потиличної кістки справа та зліва з поширенням на пірамідки обох скроневих кісток, закритого перелому кісток основи черепу (передньої черепної ямки, з переломом великого та малого крил клиновидної кістки, з поширенням на турецьке сідло та нижній край лівої очниці), масивного субарахноїдального крововиливу зі сторони основи головного мозку з поширенням на мозжечок та стовбур головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу в тім`яно-скроневій долі зліва, забою головного мозку, закритої травми грудної клітки, деформації грудної клітки, крововиливів в м`які тканини грудної клітки зліва, перелому 2, 3, 4, 5, 6 ребер зліва, забою та розриву серця в області лівого шлуночка, тампонади серця кров`ю, забою обох легень з крововиливами в прикореневих ділянках, синця та крововиливу в м`які тканини правого передпліччя, закритого перелому обох кісток правого передпліччя, гострої крововтрати. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № CЕ-19/102-21/12208-ІТ від 13.09.2021 на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходяться в технічно несправному та непрацездатному стані через несправності, які виникли в процесі розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

У деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , застосованими методами дослідження на момент експертного огляду, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тобто система перебувала в працездатному стані.

Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/12209-ІТ від 10.09.2021 на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходяться у працездатному стані.

У деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування автомобіля «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент експертного огляду, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/12210-ІТ від 10.09.2021 на момент експертного огляду гальмівна система причепа «ГКБ 8328», державний номерний знак НОМЕР_3 , знаходяться у працездатному стані.

Таким чином, в гальмівній системі причепа «ГКБ 8328», державний номерний знак НОМЕР_3 , несправностей, які б могли стати причиною вчинення в подальшому ДТП не виявлено.

Згідно з висновком експертизи деталей транспортних засобів № СЕ-19/102-21/13039-ІТ від 21.10.2021 в момент прикладання деформуючого зусилля усі лампочки задньої лівої блок фари причепа «ГКБ 8328», державний номерний знак НОМЕР_3 , випромінювали світло. Одночасно в момент прикладання деформуючого зусилля лампочки задньої правої блок фари причепа «ГКБ 8328», державний номерний знак НОМЕР_3 , випромінювали світло, окрім лампи № 1, що відповідає лампочці правого покажчика повороту.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-21/13623-ІТ від 23.09.2021, в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 СDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. п. 12.1., 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці, в діях водія автопоїзда в складі автомобіля «КАМАЗ 53212», державний номерний знак НОМЕР_2 та причепа «ГКБ 8328», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_17 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху з технічної точки зору не вбачається.

В ситуації яка склалася, водій автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити зіткнення з причепом «ГКБ 8328», який був приєднаний до автомобіля «КАМАЗ 53212», шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху.

Враховуючи результат проведених вище досліджень, слід дійти висновку, що в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_8 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно яких:

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_16 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вирок щодо ОСОБА_8 , зменшити розмір моральної шкоди на користь доньок потерпілого на 108000 грн щодо кожної з урахуванням виплати здійсненої ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та зменшити розмір моральної шкоди присудженої на користь батьків потерпілого.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що судом не враховано здійснене страховою компанією відшкодування в розмірі 216000 грн дружині потерпілого, яка діяла в інтересах доньок.

Також суд визначив непомірну по відношенню до доходів ОСОБА_8 суму моральної шкоди призначеної матері та батькові потерпілого, які не надали доказів, що знаходились на утриманні свого сина та належним чином не мотивували зазначену суму.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілих ОСОБА_10 в спільній апеляційній скарзі просять скасувати вирок в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги потерпіла та представник потерпілих мотивують тим, що призначене покарання ОСОБА_8 не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є несправедливим внаслідок м`якості, не враховано думку інших потерпілих, які наполягали на сувору міру покарання.

Також суд належно не мотивував застосування ст. 75 КК України, так як часткове відшкодування шкоди не є достатніми для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просить про зміну вироку в частині стягнення витрат з обвинуваченого ОСОБА_8 та заперечив проти задоволення апеляційної скарги потерпілих, оскільки в результаті ДТП обвинувачений також отримав інвалідність, частково відшкодував шкоду, даний злочин є вчиненим з необережності, а тому немає підстав запобігати вчинення інших злочинів, думка потерпілих щодо м`ягкості призначено покарання немає бути вирішальною для прийняття рішення, вважає, що мав бути зменшений розмір відшкодувань, враховуючи часткове відшкодування шкоди обвинуваченим в період досудового слідства, обвинувачений ОСОБА_8 просив не задовільняти апеляційну скаргу потерпілих, підтвердив, що він дуже шкодує з приводу вчиненого ДТП і смерті потерпілого, який був його товаришем, кошти, які була можливість, ним передані дружині потерпілого, наразі він працює вчителем, інших доходів не отримує, так як не може займатися додатковими заробітками через інвалідність, проте готовий і надалі допомагати сім`ї потерпілого, надаючи допомогу у навчанні дітям, і за період після вироку ще надіслав 10000 грн потерпілій ОСОБА_9 , представник потерпілої ОСОБА_10 та потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтримали апеляційну скаргу та вважають, що немає щирого каяття, отримані кошти в сумі 140000 грн не є достатніми, бо обвинувачений мав би відшкодувати більшу суму, не зважаючи на отримані виплати від страхової компанії, а тому йому слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі, прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг, оскільки вважає судове рішення законним та обґрунтованим, ознайомившись з доводами апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Вирок суду оскаржується лише в частині призначеного покарання, обставини та кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення не оспорюється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 щодо м`ягкості призначеного покарання ОСОБА_8 , яку підтримали також інші потерпілі, апеляційний суд бере до уваги, що суд першої інстанції при призначенні покарання врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, надання медичної допомоги безпосередньо на місці злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який позитивно характеризується і те, що злочин вчинено з необережності, а також частково відшкодована моральна шкода потерпілій ОСОБА_9 .

Потерпілі не погодились з призначеним покаранням в частині застосування ст. 75 КК України, вважають його несправедливим через м`ягкість, а також тому, що не врахована їх думка щодо призначення реального покарання у виді позбавлення волі і що суд першої інстанції недостатньо мотивував чому він вважає за можливе досягнення мети виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових злочинів, призначивши покарання з застосуванням ст. 75 КК України, а також, що таке рішення не сприятиме виховній ролі покарання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема і щире каяття, оскільки обвинувачений не тільки висловлював жаль з приводу вчиненого, просив вибачення у потерпілих, зазначав, що це непоправна втрата, так як потерпілий був його товаришем і він не бажав таких наслідків, а також і надав значну суму на відшкодування моральної шкоди, доводи ж потерпілих, що обвинувачений ОСОБА_8 мав можливість відшкодувати моральну шкоду в значно більшому розмірі не підтверджено об`єктивними даними, оскільки відсутні підтвердження про наявність майна чи коштів у обвинуваченого, які могли бути підставою для відшкодування шкоди, перебування не в умовах ізоляції є більш сприятливим для відшкодування шкоди потерпілим.

Основним доводом апеляційних вимог потерпілих є те, що обвинувачений не відшкодував їм моральну шкоду в повному обсязі.

Проте саме ця обставина не може бути вирішальною для призначення покарання у виді реального позбавлення волі.

Покарання у виді реального позбавлення волі має бути призначене винній особі за умови, що інше більш м`яке не забезпечить виправлення засудженого і вчинення нових злочинів в майбутньому.

Суд першої інстанції належно мотивував своє рішення щодо можливості застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання і апеляційний суд погоджується, що таке покарання відповідає меті, як меті покарання так і засадам виваженості і індивідуалізації, і не може бути свідченням вседозволеності, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Відповідність поведінки засудженого ОСОБА_8 вимогам Закону буде контролюватися органом пробації, а покладені обов`язки будуть підставою для контролю за належною процесуальною поведінкою засудженого, також позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк буде запобігати можливості вчиненню нових злочинів пов`язаних з експлуатацією транспорту.

За наведених обставин апеляційна скарга потерпілої та представника потерпілої задоволенню не підлягає.

Апеляційним судом також перевірені доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 і, відмовляючи у її задоволенні, апеляційний суд бере до уваги наступне.

Виплати, які здійснила страхова компанія за виплатами цивільно-правової відповідальності, зокрема і на відшкодування моральної шкоди по 8800 грн, не можуть впливати на розмір відшкодування шкоди, які потерпілі просили стягнути з обвинуваченого для відшкодування моральної шкоди, і не мають бути зараховані як відшкодована моральна шкода обвинуваченим.

Суд у вироку лише зазначив, що страхова компанія здійснила свої виплати добровільно, а тому у потерпілих не має підстав для стягнення виплат з страхової компанії.

Суд першої інстанції у вироку належним чином обґрунтував свої висновки щодо розміру, яку необхідно відшкодувати обвинуваченому всім потерпілим, зважаючи і на вік дітей, яким потрібна допомога так і те, що батьки потерпілого також могли розраховувати на допомогу і матеріальне утримання в старості, яке згідно сімейного законодавства мали б забезпечити діти, і це утримання не залежить від того чи проживав потерпілий з своїми батьками на час ДТП.

Також судом враховано часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 і відповідно на її користь стягнуто меншу суму моральної шкоди порівняно з іншими потерпілими.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку в частині цивільного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 і представника потерпілих ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 21.04.2023 щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4