Справа № 755/3740/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 09 лютого 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29 серпня 2022 року вироком Солом`янського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2023 року близько 16 години 20 хвилин, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України від 06.02.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжений та діяв на день вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 перебував біля підземного переходу зупинки громадського транспорту «Керченська площа» у місті Києві, де помітив раніше невідому ОСОБА_5 , яка прямувала у напрямку житлового будинку № 54 по бульвару Перова в м. Києві та мала на спині жіночий портфель.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 почав переслідувати ОСОБА_5 , підійшов до неї позаду та непомітно розстібнувши рукою портфель, повторно, таємно викрав з нього мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 9Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4999 гривень, з сім-картами «Київстар» та «Лайф», що матеріальної цінності не представляють, у силіконовому чохлі, вартістю 100 гривень, який сховав до рукава куртки в яку був одягнутий та намагався витягнути гаманець, який був прикладений речами у портфелі.

У цей час, дії ОСОБА_3 були помічені потерпілою ОСОБА_5 , яка обернувшись назад побачила свій відчинений портфель та сказала ОСОБА_3 , щоб він повернув речі.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомивши, що його злочинні дії викриті та вже носять відкритий характер, продовжував утримувати при собі викрадене майно потерпілої та відволікши увагу потерпілої з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5099 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що 09 лютого 2023 року близько 16 години 20 хвилин він проходив біля підземного переходу на зупинці громадського транспорту «Керченська площа» у місті Києві, де помітив раніше невідому жінку, у якої на спині був рюкзак. Він вирішив вчинити крадіжку з рюкзака жінки. Він непомітно підійшов до неї ззаду та розстібнув рюкзак. Витягнув з рюкзака мобільний телефон, який поклав до рукава своєї куртки. Потім хотів витягнути з рюкзака гаманець, але жінка помітила його дії та сказала, щоб він повернув їй викрадені речі. Він зрозумів, що вона помітила його дії, схопив мобільний телефон та втік. Мобільний телефон він продав. Коли через декілька днів його затримали працівники поліції, то він сам пішов викупив мобільний телефон та повернув його потерпілій. Він щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 та даними, що містяться у розписці ОСОБА_6 від 15 березня 2023 року про те, що вона отримала від слідчого свій мобільний марки «Ксіомі Редмі 9Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою «Лайф», що був викрадений у неї з портфеля 09 лютого 2023 року, претензій не має; у заяві ОСОБА_6 від 15 березня 2023 року про те, що вона відмовляється від цивільного позову, оскільки викрадене майно їй повернуто, спричинені матеріальні збитки усунуті; у постанові про визнання та приєднання речових доказів від 15 березня 2023 року: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 9Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою «Лайф» у силіконовому чохлі - визнано речовим доказом та передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 .

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку відбуття покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року за ч. 4 ст. 185КК України, офіційно не працює, не одружений, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, від його дій не настало тяжких наслідків, потерпілій повернуті викрадені речі.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 ,- суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння органу досудового розслідування, повернення потерпілій викраденого мобільного телефону.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, під час відбуття покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 3 роки, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з часу його затримання для відбуття покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з часу його затримання для відбуття покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 9Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою «Лайф» у силіконовому чохлі, який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же термін з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1