ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфернції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 03.03.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чемерівці Чемерівецького району Хмельницької області, гр. України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.12.2021 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців за ч.3 ст.185 КК України на 1 рік розбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Перштравневого районного суду м. Чернівців від 03 березня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді три місяці арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02.12.2021 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 визначено обчислювати з часу його фактичного затримання.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не ЄУНСС 725/5296/22 провадження №11кп/822/166/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8 обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1510 грн. 24 коп.

Згідно вироку суду 08.07.2022 року, близько 14.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на одній з вулиць м. Чернівці, а саме в парку ім. Ю. Федьковича, знайшов поліетиленовий пакет прозорого кольору з порошкоподібною речовиною, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якої становить 0,5402 г, і зберігав його при собі до 14 год. 55 хв. без мети збуту.

На цей вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати, а провадження закрити на підставі ч.4 ст.309 КК України.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що під час судового розгляду він повністю визнав свою вину, оскільки дійсно знайшов згорток з психотропною речовиною і зберігав при собі для власного вживання, оскільки є наркозалежним і перебуває на обліку в наркологічному диспансері.

Після цього 2 лютого 2023 року він звернувся за медичною допомогою до державної установи «ТМО УМВС України», де йому було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів, синдром залежності» та рекомендовано пройти курс лікування.

В цій же установі він пройшов курс лікування, а саме психокорекцію та йому було рекомендовано подальшу медико-психологічну реабілітацію, про що також було видано консультативний висновок №110 від 14.02.2023.

В період з 21.03.2023 по 29.03.2023 він знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ХОЗ НПД» Хмельницької обласної ради, пройшовши медико-психологічну реабілітацію.

Зазначав, що він почав лікування до виходу суду в нарадчу кімнату. Документи про початок лікування він не надав суду, оскільки в силу юридичної необізнаності вважав, що документи необхідно подати суду після проходження реабілітації.

Також апелянт посилався на висновки об`єднаної палати Верховного Суду від 29.11.2021 року про застосування судами ч.4 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 режимі відеоконференції, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції а межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється винуватість ОСОБА_6 , обсяг пред`явленого йому обвинувачення та правильність кваліфікації його лій, колегія суддів не наводить в цій ухвалі обґрунтувань на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

Що стосується вимог апелянта про необхідність скасування оскаржуваного вироку і закриття провадження на підставі ст.309 ч.4 КК України, оскільки він до виходу суду в нарадчу кімнату розпочав добровільно лікуватись від наркоманії, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до ч.4 ст.309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження щодо нього за ст.309 ч.1 КК України, після закінчення судових дебатів 24 січня 2023 р., лише 02.02.2023 року звернувся до лікаря до державної установи «ТМО УМВС України по Хмельницькій області, де йому було встановлено діагноз: ПЛРВВА, стан залежності та рекомендовано пройти курс лікування в спеціалізованому закладі ( т.2 а.с.47-48, 64).

З консультаційного висновку спеціаліста від 09.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 було встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів, синдром залежності, рання ремісія. Рекомендована медико-психологічна реабілітація (т.2 а.с.65).

З довідки КНП «ХОЗ з НПД» Хмельницької обласної ради від 29.03.2023 р. вбачається, що ОСОБА_6 з 21 березня 2023 р. по 29 березня 2023 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в цій установі з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів (амфетамін неін`єкційно) (т.2 а.с.66).

Отже, саме лікування ОСОБА_6 проходив після ухвалення щодо нього обвинувального вироку, а не до виходу суду в нарадчу кімнату, про що він вказує в своїй скарзі.

Крім того, ОСОБА_6 не було встановлено лікарями діагноз «наркоманія» і лікувався він не від наркоманії, а від психічних та поведінкових розладів, які виникли внаслідок вживання стимуляторів (амфетаміну).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 р., вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 не було встановлено діагноз «наркоманія», тобто, він не страждав на наркоманію і не потребував лікування від наркоманії, і в лікувальний заклад він звернувся у зв`язку виявленими у нього психічних та поведінкових розладів, які виникли внаслідок вживання стимуляторів (амфетаміну).

Крім того, колегія суддів також вважає, що в даному випадку обвинувачений звернувся до лікувального закладу не добровільно, а вимушено, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

А тому в задоволенні скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 03 березня 2023року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя