КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3123/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами, з доповненнями представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

представників власників майна ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти на загальну суму 605 095 доларів США та 6300 євро, які належать ОСОБА_6 , заборонивши, до завершення досудового розслідування та судового розгляду, користуватися та розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційні скарги, з доповненнями в яких просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у справі №757/16518/23.

На обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Також апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді, якою надавався дозвіл на обшук не передбачала дозволу на вилучення грошових коштів. Кримінальне провадження само по собі є необґрунтованим, оскільки здійснюється щодо господарських правовідносин. Вилучені та арештовані грошові кошти в більшій частині не належать особі щодо якої здійснюється кримінальне провадження, було одразу підтверджено в момент їх вилучення. Законність походження всієї суми арештованих грошових коштів підтверджувалася, як в момент проведення обшуку, так і під час вирішення питання про їх арешт. Грошові кошти не відповідають ознакам, визначеним ст. 98 КПК України. Арешт грошових коштів негативно вплине на стан невизначеного кола осіб, у зв`язку з благодійною діяльністю сім`ї ОСОБА_12 . Вилучення майна, звернення прокурора з клопотанням про арешт та сам судовий розгляд відбулися з грубими порушеннями процесуального законодавства.

Апелянт вказує також на те, що вилучено та арештовано 605 095 доларів США та 6 300 євро. З цієї суми: 552 500 доларів США є власністю ОСОБА_7 - батька ОСОБА_6 . Законність їх набуття підтверджується Деклараціями про майновий стан і доходи та платіжними інструкціями АТ «Таскомбанк», що містяться в матеріалах справи, які він зберігав за місцем проживання сина. При цьому ОСОБА_7 не має жодного відношення до кримінального провадження. 52 595 доларів США та 6 300 євро є власністю ОСОБА_6 . Законність їх походження також підтверджується Деклараціями про майновий стан і доходи від 30.06.2020 та 29.04.2021 роки.

Крім того апелянт зазначає, що у судовому засіданні 28.04.2023 слідчий суддя оголосив перерву до 02.05.2023 10:00. За цей період ОСОБА_6 було подано ряд процесуальних документів, які мали бути розглянуті в судовому засіданні, однак 02.05.2023 слідчий суддя вирішив одразу оголосити короткий текст оскаржуваної ухвали в своєму кабінеті.

Заслухавши доповідь судді, доводи власників майна та їх представників, які підтримали вимоги апеляційних скарг, з доповненнями та просили задовольнити їх з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, з доповненнями представника власників майна та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000594 від 05.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2006 році ПрАТ «НДІ КБ бурового інструменту» заснувало ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ».

У подальшому після зміни учасників ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ», в 2016 році Товариство взяло в оренду у АТ «НАК «НАДРА» для відновлення свердловини Майницького родовища (Львівська обл.) із відповідною ліцензією на розробку родовища. За результатами чого, Товариством були здійсненні роботи із буріння свердловини із залученням ТОВ «Нафтогазбуріння», а також побудовано вузол попередньої підготовки газу. Окрім того, виконувалося дослідження свердловини, зокрема, щодо можливостей видобутку.

Враховуючи високу вартість робіт із вказаною свердловиною, у Товариства виникла необхідність у залучені інвестиційних коштів. У зв`язку із цим проведено перемовини із ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖІ ХХІ», інтереси яких представляли ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

За результатами перемовин, представники ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖІ ХХІ» заявили, що не бажають виступати інвесторами та здійснювати спільну діяльність із Товариством, а викуплять майнові права на вказане родовище із метою самостійного здійснення подальшої діяльності.

Після надання згоди на укладання потенційної угоди, Товариство оцінило майнові права на вказане родовище у сумі 3 300 000 доларів США. На що, представники ТОВ «Села Енерджи ХХІ» спочатку погодилися, однак у подальшому почали перемовини про знижку, або розтермінування платежу за окремих умов.

Разом з тим, службові особи ТОВ «Села Енерджи ХХІ» усвідомлювали, що для отримання права на майно необхідно забезпечити довіру і готовність підписання договору з боку власника, створивши у нього враження дійсності своїх намірів, зокрема стосовно виконання своїх зобов`язань у майбутньому і сплати реальної вартості майнових прав.

Окрім того, реалізувати майнові права на вказане родовище, можливо було шляхом виділення окремого Товариства, яким стало ТОВ «Навігатор Майницьке». Окрім того, у подальшому стало відомо, що договір має бути укладено не з ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ ХХІ», а ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ».

За результатами переговорів було підписано меморандум про умови переоформлення спеціального дозволу на користування надрами від 10 липня 2020 року та попередній договір №М 10/20 від 22 жовтня 2020 року, у яких сторонами було узгоджено умови, на яких представники Товариства погодилися передати майнові права до ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ». З боку Товариства, вказані договори були підписані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а з боку ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» - ОСОБА_15 . При цьому, основний договір був підписаний та посвідчений нотаріально.

Для реалізації своїх намірів щодо добровільної передачі Товариством 100% частки статутного капіталу ТОВ «Навігатор Майницьке» без повної її сплати, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖІ» заявили прохання про розподіл платежу на дві частини: 1 800 000,00 дол. США, яка сплачується одразу, та іншої частини, оплата якої повинна бути ним здійснена після перевірки якості родовища, а вартість визначатиметься у залежності від ціни на газ.

Представники Товариства погодилися на прохання службових осіб ТОВ "СЕЛА ЕНЕРДЖІ", добросовісно розцінюючи поведінку контрагента як прагнення гарантувати свої інтереси від реалізації можливих ризиків.

За результатами домовленостей встановлено, що вартість другої частини майнових прав, яку сплатить покупець із розстроченням платежу, обумовлюватиметься середньою ціною природного газу за 2021 рік в умовах досягнення геологічного успіху буріння першої свердловини, яке засвідчуватиме наявність певних технічних показників родовища газу (газонасиченість та пластовий тиск горизонту).

Умови попередніх угод відображали домовленості сторін про порядок переоформлення Спеціального дозволу та порядок оплати предмету Договору (частка у розмірі 100% статутного капіталу новоствореного товариства з обмеженою відповідальністю «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), на яке було переоформлено Спеціальний дозвіл).

Порядок майбутніх розрахунків сторін та інші, зазначені вище, умови відносин сторін, було визначено у додатку № 1 до Попереднього договору № М-10/20 від 15.10.2020 р., який після укладання Основного договору від 05.01.2021 р. було оформлено у формі додатку № 1 до нього.

Після укладення Основного договору та набуття права власності на частку, Покупець зобов`язаний був розпочати роботи із буріння першої свердловини на родовищі і здійснити другий платіж у період з 01.07.2022 р. по 30.07.2022 р.

У випадку несплати платежу, за умовами договору, частка мала бути повернута у відповідній частині.

Як з`ясувалося у подальшому, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» вже під час перемовин та під час укладання попереднього та основного договорів, не збиралися сплачувати вартість частки у повному обсязі та повертати частку: вони використали зміст домовленостей під час перемовин та договірні положення лише як спосіб введення в оману уповноважених осіб ТОВ «Навігатор Комплект» як ймовірного продавця, формуючи у них намір передати відповідні майнові права.

Відтак, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з метою набуття права на 100 % частки у статутному капіталі ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ», використали цивільно-правові відносини для створення ширми із метою приховання їх дійсного умислу спрямованого на заволодіння майновими правами, належними ТОВ «Навігатор комплект».

У свою чергу, представники Товариства, не здогадуючись про дійсні наміри службових осіб та власників ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ», довіряючи їх запевненням, погодилися 05.01.2021 укласти Основний договір та передати у власність цього товариства частку в статутному капіталі ТОВ «Навігатор Майницьке» разом із майновим правом на розробку Майницького родовища, яке належало ТОВ «Навігатор комплект» на підставі Спеціального дозволу №4769 на користування надрами від 27.04.2016 року та підлягало переоформленню на ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» ().

У результаті виконання умов Договору ТОВ «Села Енерджи» стало єдиним учасником новоствореного ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» () (надрокористувача) з часткою 100% статутного капіталу, сплативши лише частину вартості набутої частки.

Узгодження умов зобов`язань та передача частки без повної оплати з нашого боку стало наслідком обману з боку службових осіб ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» стосовно дійсності намірів щодо виконання взятих на себе зобов`язань і правомірності їх поведінки.

Набуття частки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» () забезпечило службовим особам ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» здійснення повного контролю над діяльністю цієї юридичної особи, у тому числі стосовно розробки газового родовища у складі єдиного суб`єкта господарювання під контролем службових осіб ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ».

Набувши у січні 2021 року зазначених майнових прав, що забезпечують реалізацію права розробку родовища газу через підконтрольне товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» продовжили реалізацію свого умислу, спрямованого на заволодіння майновими правами ТОВ «Навігатор комплект».

За їх задумом, після заволодіння 100 % частки статутного капіталу ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), успішна реалізація злочинних намірів мала бути забезпечена запереченням наявності у них відповідних зобов`язань та створенням видимості існування спірних господарських відносин шляхом ініціювання судових спорів у судах.

Так, без будь-яких об`єктивних причин, у період з січня 2021 року вони взагалі не розпочали вчиняти дії, спрямовані на виконання своїх зобов`язань, зокрема, щодо початку розробки родовища, та оплати другої частини вартості майнових прав згідно із умовами відповідного договору, яку мали здійснити до 01.07.2022.

Водночас, діючи з метою доведення свого умислу до кінця, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» як власними діями, так і через підконтрольне їм ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), ініціювали судові спори, у яких посилаючись на надумані, тотожні за своїм змістом підстави, заперечують дійсність положень Договору, які стосуються зобов`язань щодо здійснення повної оплати вартості отриманої частки чи її повернення, зокрема, стверджуючи про безпідставність своїх власних попередніх дій із узгодження умов договору.

Таким чином, до моменту укладання Основного договору у службових осіб ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» був завідомо відсутній намір виконувати свої зобов`язання щодо сплати повної вартість частки або щодо її повернення.

Тобто, маючи умисел заволодіти чужим майном (майновими правами) в особливо великих розмірах, діючи з корисливих мотивів та зловживаючи своїми повноваженнями, за попередньою змовою, ці службові особи надали недостовірну інформацію стосовно обставин, які були обов`язковою умовою укладання договору про передачу майнових прав, та шляхом обману і зловживання довірою, набули право на частку, належну ТОВ «Навігатор Комплект», тобто майном в особливо великих розмірах.

Зазначені дії призвели до завдання майнової шкоди ТОВ «Навігатор Комплект» в сумі орієнтовно 1 500 000,00 доларів США.

25.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 (засновник та кінцевий бенефіціар ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» та кінцевий бенефіціар ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ») за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Лебедівська, обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Київська Рів`єра», вулиця Київська Рів`єра, будинок 114 (земельна ділянка із кадастровим номером :33:016:6027), де було тимчасово вилучено грошові кошти на суму 605 095 доларів США та 6300 євро.

26.04.2023 прокурор у кримінальному провадженні № 0000594 - прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені грошові кошти в сумі 605 095 доларів США та 6300 євро.

На обґрунтування вимог даного клопотання, з урахуванням вище зазначеного прокурор послався також на те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначені грошові кошти ОСОБА_6 , який є засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» та кінцевим бенефіціаром ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ», одержані внаслідок вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та є доходами від них, у тому числі отриманими від використання свердловини Майницького родовища (Львівська обл.).

25.04.2023 на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_19 , грошові кошти на суму 605 095 доларів США та 6300 євро визнано речовими доказами.

02.05.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти на загальну суму 605 095 доларів США та 6300 євро, які належать ОСОБА_6 , заборонивши, до завершення досудового розслідування та судового розгляду, користуватися та розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб.

Задовольняючи дане клопотання про накладення арешту на грошові кошти, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Оскільки винесення постанови про визначення майна речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, посилаючись у клопотанні, що грошові кошти в суму 605 095 доларів США та 6300 євро, які вилучено за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Лебедівська, обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Київська Рів`єра», вулиця Київська Рів`єра, будинок 114 (земельна ділянка із кадастровим номером :33:016:6027)відповідають критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України та наявні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для його арешту, прокурор повинний був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних доказів того, що грошові кошти в суму 605 095 доларів США та 6300 євро, які тимчасово вилучено за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Лебедівська, обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Київська Рів`єра», вулиця Київська Рів`єра, будинок 114 (земельна ділянка із кадастровим номером :33:016:6027) відповідають критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в матеріалах судового провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про голослівність зазначених тверджень останнього.

Тому слідчий суддя мав ретельно перевірити, чи зібрані органами досудового розслідування вагомі докази дають право на втручання у права власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, в даному випадку накладення арешту на майно.

При цьому слідчим суддею не перевірено твердження представника власників майна, в частині того, що частина з грошових коштів 605 095 доларів США та 6 300 євро, які тимчасово вилучено за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка із кадастровим номером :33:016:6027), а саме з цієї суми: 552 500 доларів США є власністю ОСОБА_7 - батька ОСОБА_6 . Законність їх набуття підтверджується Деклараціями про майновий стан і доходи та платіжними інструкціями АТ «Таскомбанк», що містяться в матеріалах справи, які він зберігав за місцем проживання сина. При цьому ОСОБА_7 не має жодного відношення до кримінального провадження. 52 595 доларів США та 6 300 євро є власністю ОСОБА_6 . Законність їх походження також підтверджується Деклараціями про майновий стан і доходи від 30.06.2020 та 29.04.2021 роки.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Разом з цим, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти 605 095 доларів США та 6 300 євро з метою збереження речових доказів підтверджується та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Долучена до клопотання постанова про визнання зазначеного майна речовим доказом від 25.04.2023 року є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що грошові кошти 605 095 доларів США та 6 300 євро відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що грошові кошти 605 095 доларів США та 6 300 євро, мають важливе доказове значення для кримінального провадження № 0000594 від 05.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, хоча в клопотанні прокурор вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Більш того, у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а це, в свою чергу, підтверджує, що у цій справі орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому як вбачається з матеріалів судового провадження, генеральний директор ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ» - ОСОБА_20 /т. 1 а.с. 15-20/, звернувся 03.04.2023 із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 364-1 КК України, проте, відомості про внесення відомостей за даною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань в матеріалах відсутні.

Однак як вбачається з рапорту начальника управління ГСУ НП України від 05.04.2023 № 445 /т. 1 а.с.21/ адресованого заступникові голови Національної поліції України - начальникові ГСУ генералу поліції третього рангу ОСОБА_21 ,що на адресу Головного слідчого управління Національної поліції України надійшла заява про кримінальне правопорушення від ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ» ().

Згідно зі змістом заяви, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» та пов`язані з ним особи, за попередньою змовою між собою, вчинили дії, які мають ознаки заволодіння майном ТОВ «Навігатор Комплект», шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах.

Ураховуючи викладене, а також те, що в діях вказаних осіб вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, вважала за доцільне внести зазначені відомості до журналу єдиного обліку Національної поліції України та до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000594 від 05.04.2023, внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме, що службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» та пов`язані з ним особи, за попередньою змовою між собою, вчинили дії, які мають ознаки заволодіння майном ТОВ «Навігатор Комплект», шляхом зловживання службовим становищем з особливо великих розмірах, хоча така заява про злочин не надходила.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, а саме, грошові кошти 605 095 доларів США та 6 300 євро, які тимчасово вилучено за адресою: Київська обл., Вишгородський р., с/рада. Лебедівська, обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Київська Рів`єра», вулиця Київська Рів`єра, будинок 114 (земельна ділянка із кадастровим номером :33:016:6027), є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню,а апеляційні скарги, з доповненнями представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами третіх осіб, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги, з доповненнями представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти на загальну суму 605 095 доларів США та 6300 євро, які належать ОСОБА_6 , заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду користуватися та розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурорадругого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000594 від 05.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме грошових коштів на загальну суму 605 095 доларів США та 6300 євро, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4