Справа № 212/1901/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

судді ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі заяву

прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 , справа № 212/1901/21 провадження №0002778 ,-

Встановив: 19 квітня 2023 року прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся з заявою про відвід судді ОСОБА_6 від участі в розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 289 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0002778 від 19.12.2019 року.

Заява обґрунтована тим, що суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_6 в ухвалі від 06.04.2023 року про скасування арешту вказав в мотивувальній частині ухвали (сторінка 8, другий абзац), що «суд вважає , що доводи сторони захисту щодо помилкової кваліфікації дій обвинувачуваного не є вочевидь безпідставними, оскільки на даний час ст.289 КК України не має такої кваліфікуючої ознаки як «завдання великої матеріальної шкоди», яка ставиться в провинну обвинувачуваному». Станом на сьогоднішній день зміни обвинувачення не було, розгляд кримінального провадження здійснюється в рамках обвинувачення за ч.3 ст. 289 КК України за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди. Тобто, головуючий в зазначеній ухвалі вже надав оцінку обвинувачення та висловив свою думку щодо своїх сумнівів кваліфікації висунутого обвинувачення , що є порушенням ст.367 КПК України «Таємниця наради суддів». Вважає, що розгляд кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_6 втратив принцип змагальності та об`єктивності. Крім того, головуючий суддя ОСОБА_6 поновив судовий розгляд справи в порушення вимог ст..335 КПК України, яка без альтернатив вказує на необхідність зупинення провадження у разі якщо обвинувачений проходить службу в лавах ЗСУ. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на відсутність підстав для відводу. На їх думку, зазначення суддею мотивів суду під час обґрунтування висновків суду при розгляді клопотання про скасування арешту не свідчить, що суддя дав негативну оцінку обвинуваченню. Суддя ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що суд зобов`язаний давати оцінку обґрунтованості підозри під час розгляду клопотання про накладення/скасування арешту майна. Суд не надав оцінку кваліфікації дій, а лише послався на норму Закону, дав оцінку доводам захисту. Крім того, в частині незгоди сторони обвинувачення про зупинення провадження, з рішенням суду про відновлення провадження у справі, вважає, що суд належним чином обґрунтував своє рішення та виклав мотиви обґрунтування в мотивувальній частині ухвали суду.Суд керувався як нормами національного законодавства, так і міжнародними актами також. Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, просив розглянути заяву про відвід без його участі. Суд, вислухавши думку учасників процесу та судді ОСОБА_6 , дослідивши зміст та аргументи заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_6 від участі в розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку. Відповідно до приписів, викладених в ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. Згідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивності перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Судом враховано, що процесуальне законодавство регламентує питання вирішення клопотання про арешт майна, внаслідок чого слідчий суддя/суд повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Отже, при вирішені питання про арешт майна оцінка того, чи є підозра обґрунтованою є обов`язком суду згідно ст.173 КПК України. Суд в ухвалі, на яку прокурор посилався, зазначив, що на теперішній час, ст. 289 КК України потерпала змін та не має такої кваліфікуючої ознаки «завдання великої матеріальної шкоди», яка ставиться в провинну обвинувачуваному. Тому суд вважає, що доводи прокурора не свідчать що суд вдався до оцінки кваліфікації дій обвинуваченого, а суд лише вказав на зміну диспозиції статті КК України та дав оцінку доводам сторони захисту. В ухвалі суду відсутні висновки суду, які свідчать що суд не вдався до оцінки кваліфікації дій обвинуваченого. Щодо посилання прокурора на незадоволення клопотання про зупинення провадження у справі, необхідно зазначити, що така позиція свідчить про незгоду сторони обвинувачення з прийнятим процесуальним рішенням, що не є підставою для відводу.

За таких обґрунтувань судом зроблений логічний висновок, що відвід прокурора не містить достатніх підстав для відводу, які свідчать про необ`єктивність та упередженість головуючого судді ОСОБА_6 ' Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 371,376 КПК України, - Постановив : Заяву прокурора у кримінальному провадженні , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 справа № 212/1901/21 провадження №0002778 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.289 ч.3 КК України залишити без задоволення. Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1