Справа № 583/4409/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 03.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Комиші, Охтирського району, освіта середня, одруженого, працюючого різноробочим в ПСП «Комишанське», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням погодженим прокурором, обґрунтовуючи тим, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області знаходиться зазначене кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховувати від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні наполягали на задоволенні клопотання та обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вислухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України зі слідуючих підстав.

Відповідно до підпункту «с» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 03.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

Згідно витягу з вказаного кримінального провадження 03.09.2023 року о 21 год 21 хв. до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що 03.09.2023 року в с.Перелуг Охтирського району ОСОБА_7 вбив свою дружину ОСОБА_8 .

03.09.2023 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.09.2023 року слідчим відділом Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом затримання та особистого обшуку, в ході якого було вилучено у ОСОБА_5 одяг зі слідами РБК, а також змиви з обох рук, протоколом огляду місця події, в ході якого було виявлено та вилучено мотузку із нашаруванням РБК, виріз із москітної сітки із нашаруванням РБК, змиви РБК із поверхонь літньої кухні, кухонний ніж із нашаруванням РБК, протоколами допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховувати від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності, та визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, на даній стадії при вирішення питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, враховуючи те, що може він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчий суддя, вважає, що існує обґрунтована наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

На думку суду, тримання підозрюваного під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогам ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вказані обставини у сукупності з іншими, передбаченими ч.1 ст.194 КПК України, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, в судовому засіданні доведено наявність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Доводи захисника про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Незважаючи на те, що підозрюваний має постійне місце роботи, проживає в селі, обробляє земельну ділянку, тримає підсобне господарство, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має захворювання, є інвалідом третьої групи, однак, на переконання слідчого судді більш м`який запобіжний захід в даному випадку не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні з вищевикладених підстав.

Твердження сторони захисту про стан здоров`я підозрюваного суд відхиляє, оскільки медичних довідок, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою, слідчому судді не надано.

Слідчим надано медичну довідку, згідно якої ОСОБА_5 може утримуватись в умовах тримання під вартою за станом здоров`я.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин, передбачений ч. 1 ст.115 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи насильницький характер інкримінованого злочину слідчий суддя дійшов висновку не визначати заставу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту з 03.09.2023 року до 24 години 01.11.2023 року з подальшим утримуванням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Дата закінчення дії ухвали 24 год. 01.11.2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1