Справа № 953/3714/23
н/п 1-кс/953/5083/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000548 від 15.05.2023, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, зі слів перебуває в цивільному шлюбі, пенсіонера за віком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення, зокрема, зазначає, що ОСОБА_6 15.05.2023 близько о 07.55 год., керував технічно справним автомобілем "ВАЗ 21101", р.н. НОМЕР_1 та рухався по пр. Героїв Харкова зі сторони пр. Архітектора Альошина в напрямку пр. Індустріального у м. Харкові, зі швидкістю близько 100 км/год., що значно перевищувало допустиму швидкість у населеному пункті.

Під час руху, в районі будинку № 268-в по проспекту Героїв Харкова, ОСОБА_6 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу «зебри», проявив неуважність при керуванні автомобілем та відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, на якому перебували пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своєчасно не знизив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, та не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та продовжуючи рух, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перетинали проїжджу частину на нерегульованому пішохідному переходу з права наліво відносно руху його автомобілю.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події, а пішохід ОСОБА_10 , 2008 року народження отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму, закритий перелом верхньої третини гомілки справа, закриту травму грудної клітини.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, які виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу «зебри», на якому перебували пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своєчасно не знизив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, проявив неуважність та не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху допустив наїзд на пішоходів які перетинали проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво відносно руху його автомобілю, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_9 та спричинило тілесні ушкодження пішоходу ОСОБА_10 .

Слідчий вказує, що 15.05.2023 ОСОБА_7 фактично затриманий та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий зазначив, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 15.05.2023; речовими доказами - пошкодженим автомобілем "ВАЗ 21101", р.н. НОМЕР_1 ; протоколом перегляду відеозапису ДТП від 15.05.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12

16.05.2023 слідчим суддею Київського районним суду м. Харкова винесена ухвала про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на шістдесят діб, без визначення розміру застави до 13.07.2023 включно.

29.06.2023 на підставі постанови заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 15.08.2023 включно.

Як вказує слідчий у клопотанні, завершити досудове розслідування до 13.07.2023 є неможливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно провести: ряд судових експертиз; процесуальні дії, направлені на прийняття законного рішеня у вказаному кримінальному провадженні.

Результати проведення експертиз та процесуальних дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх проведення потребує додаткового часу.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на проведення з його підзахисним слідчих дій, визнання ОСОБА_7 своєї вини, недоведеність продовження існування ризиків, які зазначені у клопотанні, дані про особу підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, недоведеність неможливості застосування менш тяжких запобіжних заходів, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи визначити помірний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_7 повністю підтримав позицію захисника, вказав, що визнає себе винним та щиро розкаюється.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000548 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 фактично був затриманий 15.05.2023 о 12 год. 20 хв., оскільки саме з цього часу перебував під контролем працівників правоохоронного органу та доставлений в приміщення суду в межах 60 годин.

15.05.2023 о 16 год. 45 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 та спричинило потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

16.05.2023 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.07.2023 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 15.08.2023 включно.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_7 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 16.05.2023, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2023, у зв`язку з необхідністю проведення ряду судових експертиз; проведення процесуальних дій, направлених на прийняття законного рішеня у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим прродовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція частини 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на потерпілого, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винувати у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_7 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_9 та спричинило тілесні ушкодження пішоходу ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 41 (сорок один) день до 15 серпня 2023 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 15 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1