Єдиний унікальний номер 333/6604/23
Провадження №1-кс/333/2521/23
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власників майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0002001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 332-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2023 звернулася представник власників майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0002001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 332-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 22 березня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 проведено обшук в житловому приміщенні, квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 .

30.03.2023 року представником власників майна, адвокатом ОСОБА_6 було направлено адвокатський запит до Старшого слідчого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань з приводу отримання копій протоколів обшуків то отримання інформації стосовно тимчасово вилученого майна під час обшуків

07.04.2023 року було отримано відповідь на адвокатський запит та надані копії протоколів обшуків та копії ухвал Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2023 року.

На сьогоднішній день їм стало відомо, що Комунарським судом м.Запоріжжя слідчим суддею ОСОБА_7 згідно ухвали від 27.03.2023, на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було накладено арешт, а саме:

- планшет Ipad mod A1671 s/n DLXVC13RHP36;

- грошові кошти в сумі 5600 (п`ять тисяч шістсот) російських рублів;

- грошові кошти в сумі 9800 (дев`ять тисяч вісімсот) дол. США;

- мобільний телефон Iphone 14 pro max IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 ;

- ноутбук «MacBook AIR» (11-inchearly 2014) серійний номер CO2N61QXG083 з зарядним пристроєм.

- GPS трекер «GF-09» sn 20115 з сім картою «Lifecell» з маркуванням « НОМЕР_4 »;

- предмети схожі на набої калібру 5,45 мм. з маркуванням на дні гільзи «GGG 223 Rem» у кількості 100 (сто) шт. в пластикову контейнері;

Стосовно власників майна та в користуванні яких знаходилось вилучене майно вході обшуку згідно протоколу обшуку від 22.03.2023 року, підозри не вручено, взагалі по даному провадженню нікому не вручено підозру.

Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним школи, з метою забезпечення відшкодування якої бути накладений арешт зміна кваліфікації д підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; встановлення обставин, які свідчать, що Майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК: помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальна

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був надання стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

В судове засідання власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їхній представник не з`явилася, будучи належним чином повідомлені.

В судовому засіданні заперечував, щодо заявленого клопотання, оскільки зазначені речі були визнанні речовими доказами.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню №0002001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 332-1КК України.

22.03.2023, на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2023 № 333/2018/23, в період часу з 09 год. 14 хв. до 11 год. 37 хв., проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

-планшет Ipad mod A1671 s/n DLXVC13RHP36;

-грошові кошти в сумі 5600 (п`ять тисяч шістсот) російських рублів;

-грошові кошти в сумі 9800 (дев`ять тисяч вісімсот) дол. США;

-корпус печатки автоматичної з відтиском у верхній частині печатки «ГУМВС України в Запорізькій області відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб для фінансових і грошових документів №1 ідентифікаційний код НОМЕР_5 , без частини яка залишає відтиск печатки;

-3 (три) сім карти з тримачем оператора «+7 телеком» з номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 1 сім карта з тримачем «Київстар», 1 тримач без сім карти «Київстар», 1 сім карта з тримачем «Lifecell» НОМЕР_9 , тримач 2 від сім карти без сім карти НОМЕР_10 ;

-GPS трекер «GF-09» sn НОМЕР_11 з сім картою «Lifecell» з маркуванням « НОМЕР_4 »;

-предмети схожі на набої калібру 5,45 мм. з маркуванням на дні гільзи «GGG 223 Rem» у кількості 100 (сто) шт. в пластикову контейнері;

-мобільний телефон Iphone 14 pro max IMEI : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» НОМЕР_3 ;

-ноутбук «MacBook AIR» (11-inchearly 2014) серійний номер CO2N61QXG083 з зарядним пристроєм.

які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.03.2023 постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , вищевказане виявлене та вилучене майно було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0002001 від 18.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст.332-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2023 з метою збереження речових доказів у кримінальному провадження накладено арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

11 квітня 2023 року постановами слідчого призначено експертизи документів за експертною спеціальністю «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», судову експертизу за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», судову технічну експертизу документів за експертною спеціальністю «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї».

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2023 року задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.08.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що доказів в його обґрунтування не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своєму клопотанні, адже долучені документи, які в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені слідчим суддею при накладенні арешту обставини, представником власника майна спростовано не було, а відтак слідчий суддя враховує не доведеність того, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна заявника втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини того, що досудове розслідування триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання представника власників майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0002001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 3321 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1