Справа №295/5049/23
УХВАЛА

Іменем України

28.04.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_4 ,

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000188 від 09.02.2023,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт автомобіля марки «Toyota» моделі «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та повернути його особі, у якої було вилучено, ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.02.2023 накладено арешт на вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Заявник вказує, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/106-23/3761-КДТЗ від 30.03.2023, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 наданого на дослідження автомобіля марки «Toyota» моделі «Avensis», з н.з. НОМЕР_1 , на момент дослідження зміні не піддавався та являється перинним. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/106-23/3737-ДД від 24.03.2023, бланк наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане 16.02.2012 МРЕВ ДАІ м. Херсон на автомобіль марки «Toyota» моделі «Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає аналогічним, що знаходяться в обігу в Україні.

Таким чином, необхідні слідчі дії з автомобілем проведено, отже потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Від дізнавача Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000188 без його участі в судовому засіданні. За змістом заяви, дізнавач вказав, що у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, при вирішенні клопотання поклався на розсуд слідчого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне №0000188 від 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2023 за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 3, працівниками поліції було виявлено автомобіль марки «Toyota» моделі «Avensis», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу було виявлено не відповідність з номером кузова даного автомобіля.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.02.2022 накладено арешт на автомобіль марки «Toyota» моделі «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке видане 16.02.2012.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна обставини кримінального провадження, а саме те, що в межах кримінального провадження з арештованим автомобілем проведені необхідні слідчі дії, тому ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, відсутні, як і відсутні будь-які додаткові підстави для подальшого втручання у права власника арештованого майна та осіб, які ним користуються, на володіння належним майном, тому, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні №0000188 від 09.02.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 20.02.2023 у справі №295/1739/23 на автомобільмарки «Toyota» моделі «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке видане 16.02.2012.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1