Справа № 357/5671/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0000848, внесеному 13.06.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, маючого інвалідність ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого: 08.07.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Так встановлено, що положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , 13.06.2022 приблизно о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи поблизу гаражів, по вулиці Східна в м. Біла Церква, Київської області, на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов згорток з фольги з фрагментом плівки з полімерного матеріалу блакитного кольору, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичний засіб метадон.

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаного наркотичного засобу, переконавшись, що знайдена ним речовина є наркотичною, а саме метадоном (фенадоном), поклав вищевказаний згорток з фольги до правої кишені своїх шортів та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Після цього, 13.06.2022 приблизно о 14 годині 40 хвилини, поблизу будинку № 50/5 по вул. Леваневського, у м. Біла Церква, Київської області, ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції з метою з`ясування у останнього наявності заборонених в обігу речовин. В ході особистого обшуку у ОСОБА_3 з правої кишені шортів виявлено та вилучено згорток з фольги з фрагментом плівки з полімерного матеріалу блакитного кольору, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,064 г, який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлення судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Зокрема ОСОБА_3 показав, що він 13.06.2022 приблизно о 14 год. 20 год. рухаючись в м. Біла Церква, Київської області біля гаражів по вул. Східна, по дорозі до органу пробації для відмітки, на землі знайшов згорток з фольги, де знаходилась речовина білого кольору. Оскільки ОСОБА_3 мав досвід вживання наркотичних засобів за зовнішніми ознаками переконався, що знайдена кристалічна речовина схожа на наркотичний засіб метадон, а тому вирішив для власного вживання, без мети збуту, покласти згорток з фольги до правої кишені шортів.

Після чого приблизно через 10 хвилин біля житлового будинку по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області до ОСОБА_3 підійшли працівники поліції, які під час з?ясування наявності у ОСОБА_3 заборонених речей при ньому, в ході особистого обшук з правої кишені шортів виявили та вилучили згорток з фольги всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, як встановлено метадон.

Під час судового розгляду в судових дебатах та під час останнього слова ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в порядку ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки свою вину визнає в повному обсязі, а також зазначив, що добровільно, за порадою старшого рідного брата, який пояснив, що надалі вживання наркотичних засобів призведе до того, що ОСОБА_3 закінчить свої дні в колонії, пройшов курс лікування від наркоманії.

Таким чином ОСОБА_3 вважає, що він може бути звільнений від кримінальної відповідальності в порядку ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього підлягає закриттю.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

У свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні письмових доказів, а саме документів, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, внесені 13.06.2022 о 14.53 год. за № 0000848 на підставі матеріалів правоохоронних органів, а саме працівники поліції на службу 102 повідомили про затримання 13.06.2022 о 14.38 год. ОСОБА_3 , який повідомив, що при ньому зберігається заборонена речовина, а саме метадон.

Незважаючи на те, що ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, суд приймає до уваги наявність вказаного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки з урахуванням положення ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, судом досліджений рапорт чергового Білоцерківського районного управління поліції ОСОБА_6 від 13.06.2022, в якому зазначено, що працівниками поліції 13.06.2022 о 14.38 год. за адресою: АДРЕСА_3 зупинили ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що має заборонені речовини зі слів метадон. У зв`язку з чим на місце була направлена слідчо-оперативна група.

Крім цього згідно з рапортом оперуповноваженого СРЗПО ВКП Білоцерківського районного управління поліції ОСОБА_7 , останній виклав обставини зупинки ОСОБА_3 , які повністю збігаються з вищевказаним рапортом та показами обвинуваченого ОСОБА_3 .

Отже, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000848 розпочато 13.06.2022 о 14.54 год. за повідомленням працівників поліції, за ч. 1 ст. 309 КК України, де також викладений короткий виклад обставин зазначений у витязі з ЄРДР, який підтверджує покази обвинуваченого по кримінальному провадженню, надані ним безпосередньо в суді.

З протоколу затриманні особи, яка вчинила кримінальний проступок від 13.06.2022 вбачається, що о 14 год. 40 хв. у порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході особистого обшуку в присутності двох понятих було виявлено та вилучено кристалоподібну речовину білого кольору у фольги, масою 1,85 гр.

Вказана слідча дія зафіксована на СД диск, який був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні носій інформації містить дані зазначеної процесуальної дії, жодних процесуальних порушень з боку дізнавача не встановлено.

З протоколу проведення слідчого експерименту здійсненого з 11.53 год. по 11.57 год. 13.07.2022 з долученим відеозаписом, який був проведений дізнавачем СД Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_9 зафіксовано на відео, яке було переглянуто в судовому засіданні та встановлено, що у ході проведення такої слідчої дії, яка була здійснена, у порядку ст. 240 КПК України, підозрюваний ОСОБА_3 розповів та показав на місці, де 13.06.2022 знайшов згорток фольги з наркотичною речовиною білого кольору метадон.

При цьому, з досліджених судом, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/20721-НЗПРАП від 08.07.2022 вбачається, що надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб.

Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,064г., а маса дифенгідраміну (димедролу) в речовині становить 0,047 г.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 234 від 21.06.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню легко вираженої дебільності), F 70.0 за MKX-10.

ОСОБА_3 , під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому (13.06.2022) та на час звернення за лікуванням (10.12.2022) страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАВ (метадон, амфетамін, канабіс), за МКХ-10 F19.25. Підекспертний потребував лікування від цього захворювання на загальних підставах.

ОСОБА_3 в даний час страждає на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню легко вираженої дебільності), F 70.0 за МКХ 10.

ОСОБА_3 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.

ОСОБА_3 на даний час страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАВ (метадон, амфетамін, канабіс), на даний час утримання (стан часткової ремісії), за МКХ-10 F19.201. На даний момент активного лікування від наркотичної залежності він не потребує.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Крім цього, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, у судовому засіданні стороною захисту неодноразово заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки обвинувачений добровільно пройшов курс лікування від наркоманії, на підтвердження вказаної позицію, яку обвинувачений підтримував до останнього слова надані та досліджені наступні документи.

Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії наркологічного центру «Статус» вих. № 37 від 10.12.2022 про необхідність направлення на стаціонарне лікування від наркоманії ОСОБА_3 , 1987 року народження, останньому встановлений діагноз наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (метадон, амфетамін, канабіс). Синдром залежності. Токсичний гепатоз. Легка розумова відсталість. Враховучи складність протікання хвороби, можливі психічні відхилення при вживанні психоактивних речовин комісією прийнято рішення про необхідність стаціонарного лікування ОСОБА_3 у спеціалізованому наркологічному закладі тривалістю 20-25 днів.

Відповідно довідки ТОВ «Наркологічний центр «Статус» вих. №1 від 03.01.2023, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні наркологічному центрі «Статус» з 11.12.2022 по 31.12.2022. Госпіталізація до закладу добровільна. Діагноз заключний: Наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (метадон, амфетамін, канабіс). Синдром залежності. Токсичний гепатоз. Легка розумова відсталість.

Також, відповідно до довідки ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР СУЧАСНОЇ ПСИХІАТРІЇ», ОСОБА_3 отримував амбулаторну наркологічну допомогу в МЦСП з 20.07.2022 з діагнозом F19.30.

Отже, наданими медичними документами стороною захисту доведено факт добровільного лікування обвинуваченим ОСОБА_3 від наркоманії, той факт, що лікування проходило під час судового розгляду та причини, які передували зверненню обвинуваченого до лікувального закладу для лікування від наркоманії судом не враховується, а отже суд не ставить під сумнів добровільність як таку.

З наданих на дослідження письмових доказів вбачається, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б у контексті приписів статей 85-87 КПК України свідчили про необхідність визнання судом доказів недопустимими або неналежними, не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, судом встановлена обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Суд при призначенні покарання враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є інвалідом з дитинства ІІІ групи, не працюючий, неодружений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних сержантів та солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , як засуджений. На військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 не призивався, має місце реєстрації, яке не співпадає з фактичним місцем проживання, де останній характеризується посередньо, а також ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив кримінальний проступок під час іспитового строку.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 добровільно звернувся до наркологічного закладу ТОВ «Наркологічний центр «Статус», де перебував на стаціонарному лікуванні з 11.12.2022 по 31.12.2022. Діагноз: Наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (метадон, амфетамін, канабіс). Синдром залежності. Токсичний гепатоз. Легка розумова відсталість.

Також при призначенні покарання суд бере до уваги позицію прокурора щодо виду та строку покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у вигляді арешту, із застосуванням ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання, шляхом повного приєднання.

Крім цього судом врахована позиція сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу.

Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підстав ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Отже, ч. 4 ст. 309 КК України передбачений спеціальний вид звільнення від кримінальної відповідальності за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слід зазначити, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, допускається лише за умови, що особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстав добровільного звернення особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставила мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19; провадження № 51-27776кмо21.

Отже, з дослідженого судом висновку судово-психіатричного експерта № 234 від 21.06.2023, встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій (13.06.2022) та на час звернення за лікуванням (10.12.2022) страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАВ (метадон, амфетамін, канабіс). Підекспертний потребував лікування від цього захворювання на загальних підставах. ОСОБА_3 на даний час страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАВ (метадон, амфетамін, канабіс), на даний час (стан часткової ремісії) за МКХ 10 F19.201. На даний час активного лікування від наркотичної залежності він не потребує.

Таким чином, суд даючи оцінку зазначеному факту, вважає, що ОСОБА_3 страждав на психічні та поведінкові розлади та не страждав на наркоманію і не потребував лікування від неї, а добровільним зверненням за лікуванням від наркоманії до ТОВ «Наркологічний центр «Статус» з 11.12.2022 по 31.12.2022, лише переслідував на меті ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним проходженням лікування від наркоманії не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень є покарання у виді арешту.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначений кримінальний проступок до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2020, згідно з яким ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Таким чином ОСОБА_3 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч. 1 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а строк відбуття покарання по даному вироку рахувати з дня затримання ОСОБА_3 за даним вироком.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідати цілям та меті покарання.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався. Під час судових дебатів прокурором заявлене клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у резалютивній частині вироку має зазначити, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Таким чином, з метою забезпечення виконання призначеного даним вироком покарання, суд вважає необхідним застосувати до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 тримання під вартою, взявши останнього під варту негайно в залі суду.

Під час судового розгляду встановлено, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий 13.06.2022 фактично о 14 год. 40 хв. і у цей же день 13.06.2022 згідно постанови про звільнення особи з кабінету дізнавача о 16 год. 41 хв. ОСОБА_3 був звільнений з-під варти.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2020, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком чотири роки три місяця.

Застосувати (обрати) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України до набрання вироком законної сили, взявши останнього під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою 13.06.2022 (один день), із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речовий доказ по справі, а саме кристалічну речовину білого кольору, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), які згідно з квитанцією № 873 від 12.07.2022 зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1510,24 грн. (одну тисячу п`ятсот десять гривень 24 копійки).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_10