ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/308/15-к Номер провадження 11-кп/814/1833/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали судового провадження за апеляційними скаргами із доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ,

за участю: прокурора ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції )

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) , -

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено;

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Манулівка Козельщинського району Полтавської області, громадянину України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят)днів, до 03 червня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про негайне звільнення з-під варти відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задоволено.

Продовжено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Кременчук Полтавської області, громадянину України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 03червня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про негайне звільнення з-під варти відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного

вартою відносно ОСОБА_9 задоволено.

Продовжено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Христинівка Черкаської області , громадянину України дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 03 червня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про негайне звільнення з-під варти відмовлено.

Приймаючи таке рішення , суд послався та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний момент не зменшились.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Апеляційний перегляд ухвали здійснюється за апеляційними скаргами з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі з доповненнями просить ухвалу суду присяжних скасувати та постановити нову , якою звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти негайно.

На переконання принесеної апеляції адвокат вказує на незаконність тримання під вартою його підзахисного , а також незаконність дій Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України та суддів апеляційного суду , упередженість суддів при вирішенні питання про запобіжний захід і під час розгляду провадження , а також вказує адвокат на порушення строків перегляду ухвал в апеляційному порядку .

Посилається також адвокат на те , що оскаржена ухвала винесена незаконним складом суду , а саме судом присяжних , а не головуючим суддею у справі.

В доповненнях , адвокат ОСОБА_6 вказує , що обвинувачений ОСОБА_12 заявляє про свою невинуватість , а тому постійне продовження запобіжного заходу щодо нього є безпідставним. Також в доповненнях викладає свою позицію щодо роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України , створеної для розслідування вказаного кримінального провадження. При цьому посилається на порушення законодавства та принципів розподілу повноважень між різними гілками влади , а також упередженість осіб , які були обрані до її складу , суддів та керівництва апеляційного суду.

Щодо незаконності оскарженої ухвали адвокат повторно вказує , що вона постановлена незаконним складом суду , оскільки клопотання прокурора про продовження тримання під вартою повинно вирішуватися суддею одноособово , а не судом присяжних. Стверджує адвокат , що суд присяжних створений з порушенням процесуального законодавства , оскільки головуюча використовуючи свої службові повноваження усунула від участі двох присяжних , а нові присяжні обрані упереджено.

На переконання своїх вимог адвокат також вказує , що судом не застосовано закон , який підлягає застосуванню , оскільки його підзахисний ОСОБА_7 затриманий 04.09.2014 року і утримується під вартою до цього часу , що становить 8 років і 7 місяців , а з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі становить 17 років і 02 місяці. Адвоката вважає , що строк попереднього ув`язнення , відбутий невинуватою людиною ОСОБА_7 перевищує співвідношення , визначене абзацом першим цієї частини , максимально можливий строк позбавлені волі , передбачений Особливою частиною КПК України для злочинів ,у яких він підозрюється , тобто перевищує 15 років.

Вважає захисник обвинуваченого ОСОБА_7 також , що судом не застосовано закон , який підлягає застосуванню та не застосовано рішення ЄСПЛ ( далі Суд ), як джерело права, оскільки вказаними рішеннями за заявами обвинувачених у даному кримінальному провадженні констатовано Судом порушення положень Конвенції з прав людини і основоположних свобод щодо незаконності тримання під вартою. Посилається адвокат на інформацію, опубліковану на веб-сайті Комітету Міністрів Ради Європи щодо необхідності виконання вказаних рішень.

Окрім викладеного адвокат спростовує обґрунтованість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, при цьому вказує на процесуальні порушення, допущенні під час досудового розслідування кримінального провадження, зловживання службовим становищем певних посадових осіб та їх втручання.

На переконання відсутності ризиків адвокат вказує , що відсутні відомості про вчинення кримінальних правопорушень в період знаходження в Полтавській УВП № 23; відсутні відомості продовження вчинення правопорушень; відсутні відомості щодо можливої підготовки до втечі або намагання чи здійснення спроб втечі з-під варти та переховування від органів досудового розслідування чи суду; відсутні заяви від ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_13 щодо незаконного впливу на них; відсутні відомості про здійснення погроз, тиску, впливу на потерпілих, свідків, спеціалістів, експертів у кримінальному провадженні № 0000192.

Посилається також адвокат на незадовільний стан здоров`я свого підзахисного і наявність у нього ряду хронічних захворювань , ухвалення судового рішення за відсутності потерпілого ОСОБА_14 , належним чином не повідомленого про час , дату та місце судового засідання .

Також адвокат ОСОБА_6 з доповненнях до апеляційної скарги заявляє клопотання про дослідження матеріалів кримінального провадження , які не були дослідженні судом першої інстанції.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просить ухвалу суду щодо них скасувати та постановити нову , якою звільнити обвинувачених з-під варти негайно , а також постановити додаткову увагу суду присяжних на неприпустимість застосування до них неналежної правової процедури через порушення судом присяжних Конституції України та ст. 2 , ч. 3 ст. 331 КПК України.

На переконання принесеної апеляції вказує, що оскаржена ухвала прийнята неповноважним судом , оскільки ухвала приймається одноособово , а не судом присяжних. Судді протягом судового розгляду постійно змінюють свою правову позицію.

Судом безпідставно автоматично продовжується запобіжний захід обвинуваченим за відсутності належної правової перевірки фактичних обставин справи.

Просить адвокат також постановити ухвалу , якою звернути увагу суду присяжних Пирятинського районного суду Полтавської області на неприпустимість застосування до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 неналежної правової процедури.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та їхні захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_6 апеляційні скарги з доповненнями підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволенні апеляціних скарг.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційних скарг , обговоривши та перевіривши доводи апеляційних скарг , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд дотримався зазначених вимог закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , в провадженні Гадяцького районного суду Полтавської області перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних порушень, передбачених ч.3 ст.27 ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 115, п.п.6,11,12, 13 ч.2 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів , інкримінованих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та даних про особу обвинувачених, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останнім запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

При цьому , судом детально оцінено усі заявлені у клопотанні прокурора ризики , які на даний час продовжують існувати і ступінь яких не зменшився та встановлено високу їх ймовірність.

З такою оцінкою у повній мірі погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Не впливає на висновки суду і численні посилання автора апеляції на практику Європейського суду щодо питання доведення ризиків , безпідставного тривалого тримання під вартою та ін.

Окрім вказаних висновків , Суд у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених.

Так , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачуються у причетності до вбивства судді одного з місцевих судів м. Кременчука та мера міста Кременчука. Вказані особи користувалися великою повагою як серед жителів міста Кременчука , м. Полтави і області в цілому. Мер ОСОБА_15 також опікувався питаннями спорту в регіоні та його втрата є непоправною для спільноти спортсменів. Вбивство судді , що , згідно з обвинуваченням пов`язано з його професійною діяльністю , негативно вплинуло на гарантії незалежності суддів як в Полтавській області так і в Україні в цілому.

Смерть цих осіб , не дивлячись на давність подій , має досить високий суспільний резонанс. А тому вказані обставини у повній мірі превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляції з доповненнями адвоката ОСОБА_6 щодо неналежного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 та неможливість перебувати у зв`язку з цим під вартою.

Так , відповідно до положень Закону України « Про попередає ув`язнення », Закону України « Про основи законодавства України про охорону здоров`я » особам , що перебувають під вартою держава гарантує належний рівень медичного обслуговування.

Будь-яких доказів на підтвердження неможливості отримання лікування обвинуваченим ОСОБА_7 в умовах Державної установи « Полтавська установа виконання покарань №23» його адвокатом не надано.

Не встановлено колегією суддів тих процесуальних порушень які , на переконання адвокатів в інтересах обвинувачених , були допущені під час постановлення оскарженої ухвали.

Так , кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ОСОБА_9 розглядається судом присяжних.

Згідно з ч. 1 ст. 383 КПК України кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил цього Кодексу з особливостями, встановленими цим параграфом.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті , усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.

Згідно з ч. 3 стаття 331 цього кодексу , незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Виходячи з вказаних норм , у випадку здійснення кримінального провадження судом присяжних , питання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, вирішується головуючим одноособово , тобто без участі присяжних , виключно у випадку відсутності відповідного клопотання , тобто коли це питання вирішується з ініціативи суду в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , 03.04.2023 року до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшли клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

З огляду на викладене , колегія суддів приходить до сталого переконання , що питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно прийнято за участю присяжних.

Переконливих доказів на підтвердження постановлення оскарженої ухвали незаконним складом суду через незаконність визначення присяжних , адвокатами не надано.

Так , відповідно до ч. 2 ст. 35 КПК України у суді функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує, зокрема визначення присяжних для судового розгляду з числа осіб, які внесені до списку присяжних.

Згідно з положеннями ст. 64 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» для затвердження списку присяжних територіальне управління Державної судової адміністрації України звертається з поданням до відповідних місцевих рад, які формують і затверджують у кількості, зазначеній у поданні, список громадян, які постійно проживають на територіях, на які поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, відповідають вимогам статті 65 цього Закону і дали згоду бути присяжними.

Список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

З огляду на викладене формування суду присяжних чітко визначено законодавством , і суддя-головуючий , який визначений для розгляду конкретної справи не має жодних повноважень при визначенні присяжних.

Також , вищенаведеними нормами Закону передбачена заміна присяжних , а тому доводи апеляції адвокатів про будь- які порушення в цій частині є недоведеними і безпідставним.

Доводи апеляцій з доповненнями адвокатів щодо незаконності , упередженості , порушення порядку роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України , а також упередженості та перевищення службових повноважень суддями апеляційного суду , не можуть бути предметом оцінки колегією суддів під час перегляду ухвали суду першої інстанції , оскільки така оцінка не входить до її повноважень.

Також не впливають на висновки суду щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не повинні піддаватися оцінці обставини , на які посилаються захисники обвинувачених вирішення питання без участі потерпілого ОСОБА_14 , недопустимість доказів , порушення, допущенні під час досудового розслідування, обставини щодо невинуватості обвинувачених у висунутому обвинуваченні.

В контексті оцінки вказаних доводів колегія суддів звертає увагу , що в даному випадку здійснюється судових розгляд кримінального провадження і всі підняті питання віднесено до повноважень місцевого суду під час його розгляду.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинувачених та доводи апеляцій адвокатів жодним чином не спростовують вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинувачених під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляцій - відсутні.

Керуючись ст.ст.376,422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги із доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4