Справа № 562/880/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження -

встановив:

В поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 вказує на те, що у СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження за № 0000372 від 04.12.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

06 грудня 2022 старшим слідчим СВ Відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття даного кримінального провадження.

Вважає, що дана постанова є незаконною, так як в підставах для закриття кримінального провадження не зазначено висновок судово-медичної експертизи та не вказано чи перебував ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, а також чи перебуває у причинному зв`язку стан сп`яніння ОСОБА_5 та його смерть. Просить суд скасувати дану постанову.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вимоги скарги підтримав та просить задовільнити її.

Старший слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2022 року старшим слідчим СВ Відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000372 від 04.12.2022р. закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Закриваючи провадження слідчий керувався ст.ст. 110, п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

В той же час, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

правильно застосовано кримінальний закон України

рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження слідчий жодним чином не послалася та не проаналізувала висновок експерта, пославшись лише на остаточне лікарське свідоцтво про смерть від 05.12.2022р. №101.

У даному випадку слідчому необхідно проаналізувати кожен здобутий нею доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності складу кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303, 305 КПК України, -

ухвалив:

Постанову про закриття кримінального провадження № 0000372 від 04.12.2022р., винесену старшим слідчим СВ Відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 06 грудня 2022 року скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя