УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2083/23

15 серпня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000023 від 05.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадження Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому просить обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб та утримувати його в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення розміру застави з урахуванням положень ст.183 КПК України.

В обгрунтування клопотання зазначає, що у разі незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що останній спробує: переховуватися від органів досудового розслідування, суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); впливати на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Так, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовує тим, що санкцією ч.5 ст.407 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе вільно спілкуватися зі свідками, та координувати їх спільні дії щодо приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення. Наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався за вчинення ряду адміністративних правопорушень, а 15.07.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , не виконує свій конституційний обов`язок щодо захисту Батьківщини, що містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 ККУ.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а також повідомив, що хоче продовжувати служити.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та направити ОСОБА_4 на лікування.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, щодо зазначеного вище клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належно обґрунтував та довів наявність достатніх даних, що у разі незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_4 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та будучи на волі може переховуватись задля уникнення від відповідальності так як санкція ч.5 ст.407 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Ризик незаконного впливу на свідків обгрунтований тим, свідки ще не були допитані в судовому провадженні, а тому ОСОБА_4 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватися зі свідками та координувати їхні спільні дії для приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався за вчинення ряду адміністративних правопорушень, а 15.07.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , не виконує свій конституційний обов`язок щодо захисту Батьківщини, що містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 ККУ.

Окрім вказаного, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 будучи присутнім на підготовчому судовому засіданні 11.07.2023 по зазначеній справі, достовірно знаючи про судове засідання, яке було призначено на 19.07.2023, в судове засідання не з`явився, і про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті(тримання під вартою).

Суд, враховуючи, ризики передбачені ст.177 КПК України, положення ч.8 ст.176 КПК України та те, що ОСОБА_4 обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від органів досудового слідства та суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Згідно положень ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176, 183, 197, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Степангород, Володимирецького району Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 жовтня 2023 року, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі "Рівненськкий слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 18.08.2023 о 08 год. 50 хв.

СуддяОСОБА_1