Справа № 367/1592/23
Провадження по справі № 1-кп/367/627/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 11.01.2023 року за № 0000018, відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 13.01.2015 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення строком на 5 років; 2) 12.11.2025 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Вироком апеляційного суду Хмельницької області від 18.02.2016 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2015 року в частині кваліфікації його дій скасовано та ухвалено новий вирок, яким його засуджено за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, крім житла;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз вироком апеляційного суду Хмельницької області від 18.02.2016 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, крім житла, маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість, у тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно обвинувачується у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, у серпні 2022 року, у денний час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою останнього.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_5 переконав ОСОБА_4 надати йому у тимчасове користування бензиновий генератор марки «AKSA POWER», серії «ААР8000Е», серійний номер « НОМЕР_1 », вага «98kg», чорно-жовтого кольору, що належить ОСОБА_4 , завідомо не маючи на меті його повертати, на що останній погодився, та, довіряючи ОСОБА_5 , добровільно передав йому зазначений бензиновий генератор у тимчасове користування.

Цього ж дня, в денний час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , заволодівши майном ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою, продав бензиновий генератор марки «AKSA POWER», серії «ААР8000E», серійний номер «D190 F110872421», вага «98kg», чорно-жовтого кольору, третій особі, таким чином розпорядився майном, що належить ОСОБА_4 , на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 57 937 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив про те, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яку надано суду та просив її розглянути та затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили заяву захисника про укладення між ними угоди про примирення і також просили її затвердити.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 у визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, показав, що дійсно заволодів майном потерпілого шляхом зловживання його довірою за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді. Він повною мірою розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди про примирення. Позиція його добровільна, він бажає затвердження судом цієї угоди. Розуміє характер обвинувачення та вид узгодженого покарання, здатний відбути його і протипоказань для цього немає.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 у нього немає, завдана злочином шкода йому відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. Він повною мірою розуміє свої права у справі, йому роз`яснені наслідки укладення угоди. Його позиція щодо угоди є добровільною, бажає затвердження судом цієї угоди.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Судом встановлено, що угода відповідає вимогам ст.471 КПК України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

В ході досудового розслідування дії обвинуваченого були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в обсязі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.

Також вказаною угодою сторони погодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відбуванням за місцем роботи та відрахування в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків з суми його заробітку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права у справі, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, прокурор не заперечує проти затвердження угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, визнання ОСОБА_5 винуватим за ч.2 ст.190 КК України та призначення йому узгодженого сторонами покарання.

Суд при цьому враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимим, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем мешкання, працює у ФОП ОСОБА_4 маляром з заробітною платою 6700 грн. на місяць (наказ про прийняття на роботу №1/23к від 07.02.2023 року), у вчиненому щиро кається, відшкодував шкоду від злочину шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження у справі не застосовувалися, цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373,374,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 02.06.2023 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000018 від 11.01.2023.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків з суми його заробітку.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_5 вважати день, з якого фактично розпочато відрахування із заробітку засудженого.

Речовий доказ : бензиновий генератор марки «AKSA POWER», серії «ААР8000Е», серійний номер «D190 F110872421», вага «98kg», чорно-жовтого кольору, що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1