КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3633/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 759/7651/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2023 року задоволено клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 23.04.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон IPhone13 Pro Мах, темно-зеленого кольору imeil: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт даного майна відмовити.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора здійснювався без повідомлення власника майна та жодних повісток про виклик остання не отримувала, а з копією оскаржуваної ухвали апелянт ознайомився 22.04.2023 року, копію отримав 22.05.2023 року, надіслана апеляційна скарга 29.05.2023 року.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою та невмотивованою.

В судове засідання представник не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому жодних підтверджуючих фактів поважності причин неявки не зазначив.

Апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, а також для забезпечення можливості розгляду апеляційної скарги у розумний строк, з метою недопущення затягування розгляду справи, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив в її задоволенні відмовити, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування зазначається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , під час дії воєнного стану на території України, вирішили вчинити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, таким чином вступивши в попередню злочинну змову.

Так, з метою реалізації вчинення злочину 03.04.2023 року о 20:03 год. невстановлена у ході досудового розслідування особа на автомобілі Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_4 , прибула на АДРЕСА_2 , куди через декілька хвилин від місця свого проживання підійшов ОСОБА_10 , у якого при собі була спортивна сумка, а також у цей час туди ж прибули на автомобілі Audi А7, реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Перебуваючи за вищевказаною адресою невстановлена у ході досудового розслідування особа сіла за кермо автомобіля Audi А7 реєстраційний номер НОМЕР_5 , і повернувся за місцем проживання у м. Київ, а ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль Ford Focus, номер НОМЕР_4 , та поїхали.

Надалі, 03.04.2023 року, приблизно о 22:50 год. ОСОБА_13 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно та з корисливих мотивів, відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, шляхом проникненням у житло поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, на автомобілі Ford Focus, номер НОМЕР_4 , прибули в м. Ірпінь Київської області. Для приховування своїх протиправних дій та маскування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишили автомобіль Ford Focus, номер НОМЕР_4 , неподалік Ірпінської Набережної, що знаходиться в м. Ірпінь Київської області.

Одягнувши з метою конспірації засоби для приховування обличчя (бафи та тканинові чорні маски), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішки попрямували до місця проживання ОСОБА_14 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько о 23:00 год. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підійшли до домоволодіння ОСОБА_14 та у невстановлений досудовим розслідування спосіб проникли на його територію, після чого направилась до вхідних дверей вищевказаного будинку. Підійшовши до вхідних дверей та помітивши, що вони відчиняються, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 нанесли 4-5 ударів в обличчя потерпілому ОСОБА_14 , від яких той впав. Після цього забігли до приміщення літньої кухні та продовжили наносити удари ногами потерпілому ОСОБА_14 , таким чином проникнувши до житла. Перебуваючи всередині будинку ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали висловлювати погрози життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_14 . Окрім цього, один із нападників, взяв до рук сокиру, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні та почав погрожувати ОСОБА_14 її застосуванням, якщо він не віддасть їм гроші. Вказані погрози потерпілий ОСОБА_14 сприймав як реальні, у зв`язку з чим не чинив опору.

Перебуваючи всередині зазначеного будинку, маючи на меті вчинення психологічного впливу на потерпілого, подолання його опору та усунення перешкод у доведенні злочинного умислу до кінця, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжували висловлювати погрози життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_14 , а також членам його родини, при цьому накинули йому на голову куртку, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні та запитували де знаходяться грошові кошти. Сприймаючи погрози ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як реальні та побоюючись за власне життя та життя членів своєї родини потерпілий ОСОБА_14 повідомив, що гроші знаходяться в куртці. В свою чергу ОСОБА_13 , ОСОБА_11 або ОСОБА_12 дістали з куртки, на яку вказав потерпілий грошові кошти в сумі 5400 грн. та 300 доларів США. Після цього, вказані грошові кошти кинули на стіл та повідомили, що їм потрібні гроші, які потерпілий отримав за продаж будинку, на що потерпілий ОСОБА_14 повідомив, що грошових коштів з продажу будинку у нього немає, бо він їх віддав своїй дружині, яка проживає у м. Києві.

Протягом 30 хв. ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжували висловлювати погрози життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_14 , а також погрози в бік його родини та постійно запитували в останнього де знаходяться грошові кошти з продажу будинку. В цей час ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зрозумівши, що більше грошових коштів в будинку немає, та почувши, що у дворі почав гавкати собака, останні почали збиратись. З метою подолання опору потерпілого, за допомогою заздалегідь підготовленої липкої стрічки (скотчу) ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зв`язали ззаду кінцівки рук потерпілого та заволоділи його мобільним телефоном марки IPhone 6S ІМЕІ: НОМЕР_6 , після чого покинули місце вчинення злочину.

При цьому ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спричинили ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді: множинних гематом обличчя, голови, лівої очної ділянки та нижньої щелепи, набряку м`яких тканин носової ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заволоділи наступним майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном IPhone 6S ІМЕІ: НОМЕР_6 .

У ході досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_16 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_17 .

Факт перебування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 зазначено показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та матеріалами виконаного доручення УКР ГУНП в Київській області.

24.04.2023 року прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду м. Києва про арешт майна, яке було вилучене 23.04.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон IPhone 13 Pro Мах, темно-зеленого кольору imeil: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2023 року задоволено клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 23.04.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон IPhone 13 Pro Мах, темно-зеленого кольору imeil: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів.

У органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищевказаний мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки останній є матеріальним об`єктом, який був можливо знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 23.04.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон IPhone 13 Pro Мах, темно-зеленого кольору imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4