Справа № 495/4780/23
№ провадження 1-кс/495/1166/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2023 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000448 від 23.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженою востаннє Приморським районним судом міста Одеса від 10.03.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71, 72 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі, кінцево до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнившись 23.02.2023 за відбуттям строку покарання, маючи непогашену судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, повторно підозрюється у вчиненні нового умисного злочину за наступних обставин.

Так, під час дії воєнного стану на території України, 22 квітня 2023 року, ОСОБА_4 діючи з прямим злочинним умислом з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, о 12 год. 00 хв., прибула на територію Білгород-Дністровського центрального міського ринку КП «Асорті», що розташований за юридичною адресою: вул. Першотравнева буд. 75, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, переконавшись, що її дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, підійшла до потерпілої ОСОБА_8 та з кишені її сумки, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно викрала належний останній мобільний телефон марки «Samsung», модель: «SM-J120H/DS», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , золотистого кольору, вартістю 750 гривень, а також сім-карту мобільного оператора «Київстар», а/н НОМЕР_3 , яка знаходилися у вищевказаному мобільному телефоні та яка не представляла матеріальної цінності для потерпілої, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду, згідно висновку експерта на загальну суму 750 грн, після чого з місця події зникла, а викраденим в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 під час дії воєнного стану на території України, 23 квітня 2023 року, о 10 год. 20 хв., перебуваючи біля центрального ринку по вулиці Першотравневій в місті Білгород-Дністровський Одеської області, побачила потерпілу ОСОБА_9 з відкритою жіночою сумочкою у котрій знаходився гаманець торгової марки «Forever Young» зі шкірозамінника червоного кольору, у якому зберігалось майно потерпілої ОСОБА_9 , після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна потерпілої, ОСОБА_4 , перебуваючи біля прилавків продажу квітів в районі центрального ринку по вулиці Першотравневій в місті Білгород-Дністровський Одеської області, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, діючи з прямим злочинним умислом з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, розуміючи та переконавшись що її дії не помічені потерпілою та перехожими, діючи умисно, повторно, таємно викрала з жіночої сумочки гаманець торгової марки «Forever Young» зі шкірозамінника червоного кольору вартістю 271 грн. 15 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 1000 грн., чим заподіяла ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1271 грн. 15 коп., після чого з місця події зникла, а викраденим майном в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 під час дії воєнного стану на території України, 23 квітня 2023 року о 11 год. 20 хв., знаходячись у приміщенні церкви, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 побачила ОСОБА_10 , яка тримала при собі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7А», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , чорного кольору в темно-червоному чохлі, після чого у неї виник умисел на крадіжку вказаного майна, яке вона визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у цьому ж приміщенні, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, керуючись раптово виниклим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, підійшла до потерпілої ОСОБА_10 , та з правої зовнішньої кишені її кофти умисно, таємно, повторно викрала належний останній мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7А», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , чорного кольору, вартістю 1600 грн., разом із чохлом темно-червоного кольору, вартістю 80 грн., в якому він знаходився, а також сім-картою мобільного оператора «Київстар», а/н НОМЕР_6 яка знаходилися у вищевказаному мобільному телефоні та яка не представляла матеріальної цінності для потерпілої, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду, згідно висновку експерта на загальну суму 1680 грн, після чого з місця події зникла, а викраденим в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Встановивши наявність достатніх доказів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про те, що вона підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , особу підозрювану та визнати реальну небезпеку, можливість її ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, та те, що остання відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Днітровського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2025 перебувала у розшуку, а отже може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, та враховуючи також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі чого слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб в межах строку досудового розслідування, з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

2 Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначив що особа переховувалась від органу досудового розслідування, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили, що ризики належним чином не обґрунтовані. Адвокатом наголошено, що особа від слідчого не переховувалась, відсутні докази належного повідомлення особи за місцем його проживання, яке було відоме слідчому. Підозрювана ОСОБА_4 пояснила, що у зв`язку з негативним ставленням до неї її чоловіка, через постійні сварки остання вимушена була покинути місце проживання. Також підозрювана вказала, що має проблеми зі здоровям та потребує лікарської допомоги.

3 - Мотивація суду.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0000448 25.05.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні запровадили воєнний стан з 05:30 години 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року). Згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 21 листопада 2022 року). Відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" дію воєнного стану продовжено строком на 90 діб (тобто до 19 лютого 2023 року). Указом Президента України від 06.02.2023 р. № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні буде продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20.05.2023. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя наголошує, що 30.05.2023 ухвалою по справі № 495/4780/23, провадження 1-кс/495/1165/2023 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 30.05.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000448 від 23.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України зупинено, ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Згідно повідомлення Начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за вих. №63/16185 від 21.06.2023 ОСОБА_4 20.06.2023 розшукано та складено протокол про затримання.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрювана ОСОБА_4 :

1 - переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

При визначенні ймовірності переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Окрім того, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжено відповідними Указами Президента України. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, щодо оцінки ризиків, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, рекомендовано як відповідний ризик ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Таким чином, встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

2 - незаконно впливати на свідків, оскільки досудове розслідування не завершено.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше притягалась до кримінальної відповідальності.

4- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»

(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до наданих до клопотання доказів вчиняла спроби до переховування у зв`язку з чим її було оголошено у розшук, слідчий суддя вважає, що до підозрюваної особи слід застосувати запобіжний захід.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

На думку органу досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Прокурором зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Під час обрання запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебувала у розшуку на підставі ухвали слідчого судді, зважаючи, що жоден з м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ризики є достатніми та відповідними.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання, тобто з 20.06.2023.

3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину становить від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 гривень.

Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain).

Враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, зважаючи на факт переховування від органу досудового розслідування особи, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження 0000448 від 23.04.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.08.2023 включно.

Строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 20.06.2023 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 21.06.2023 складає 214 720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду;

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1