Справа №585/2103/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/280/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/2103/18 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.09.2021, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а також виправданий за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3

визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а також виправданий за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_10 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду в частині визнання ОСОБА_11 винним за ч. 2 ст. 296 КК на підставі п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 1 ст. 409 КПК і виправдати його, а також відмовити в задоволенні цивільного позову, оскільки досліджені в суді першої інстанції докази не доводять наявність в діях ОСОБА_11 дій, які утворюють склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК. Крім того, ОСОБА_11 діяв у стані необхідної оборони;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_14 , посилаючись на аналогічні обставини, просить скасувати вирок суду на підставі п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 1 ст. 409 КПК і закрити кримінальне провадження або призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

30.05.2018 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , згідно якого вони обвинувачувались за ч. 2 ст. 296 КК, а саме в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Під час судового розгляду прокурор у порядку ст. 338 КПК змінив пред`явлене ОСОБА_13 та ОСОБА_11 обвинувачення з ч. 2 ст. 296 КК на ч. 2 ст. 125 КК - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки було встановлено, що ОСОБА_13 та ОСОБА_11 не вчиняли дій, які б свідчили про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Потерпілий ОСОБА_15 та його представник не погодились із зміненим обвинуваченням і, скориставшись правом, передбаченим ч. 3 ст. 338 КПК, підтримали обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.09.2021 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 визнані винними у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, і кожному з них призначене покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. Одночасно ОСОБА_13 та ОСОБА_11 виправдані за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.

Згідно вироку, близько 19 год. 04.08.2017 ОСОБА_13 , разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_16 прибули на автомобілі на територію, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_4 . Під час перебування поблизу адміністративного корпусу території між ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 виник словесний конфлікт, в ході якого останній наблизився до ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які поводитися зухвало, а саме перебуваючи у громадському місці, висловлювалися на адресу ОСОБА_15 нецензурними словами. ОСОБА_15 попередив ОСОБА_13 та ОСОБА_11 що він власник території і керівник підприємства та запропонував покинути територію. Не реагуючи на пропозицію ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , стоячи напроти нього, через малозначний привід, з хуліганських спонукань, демонструючи свою зухвалість, штовхнув руками ОСОБА_15 . В цей же час ОСОБА_17 , порушуючи громадський порядок, наніс один удар кулаком руки в область потилиці ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_15 повернувся обличчям до ОСОБА_13 та почав відходити назад. Продовжуючи свої хуліганські дії, не реагуючи на прохання присутнього ОСОБА_18 припинити дії, ОСОБА_13 , з мотивів явної неповаги до суспільства, знову наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_15 . У подальшому ОСОБА_15 , намагаючись захиститися від ударів ОСОБА_13 , спробував нанести удар останньому, але ОСОБА_13 ухилився від удару і наніс наступний удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи ОСОБА_15 . У цей час ОСОБА_19 , який стояв позаду ОСОБА_15 , діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, порушуючи громадський порядок, наніс один удар кулаком йому в спину. ОСОБА_15 повернувся обличчям до ОСОБА_11 , який не зупиняючись на вчиненому, знову наніс два удари кулаком руки у верхню частину тулуба, а саме в область обох плечей ОСОБА_15 та кулаком правої руки наніс черговий удар в щелепу ОСОБА_15 від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , діючи спільно, продовжили наносити удари ногами в різні частини тулуба та кінцівок ОСОБА_15 , який лежав на землі. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_11 перестали наносити удари ОСОБА_15 , який почав підводитися з землі. В той час коли ОСОБА_15 , намагаючись підвестися з землі, стояв на колінах, ОСОБА_13 наніс ще один удар ногою в область голови ОСОБА_15 , від чого він знову впав на землю та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_11 припинили свої дії та покинули територію. В наслідок вказаних дій обвинувачених, ОСОБА_15 спричинені легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасні розлади здоров`я.

Крім того, оскільки потерпілий підтримав обвинувачення за ч. 2 ст. 296 КК, а прокурор - за ч. 2 ст. 125 КК, то з урахуванням висновку суду щодо кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК, суд дійшов висновку про неможливість визнання їх винними за ч. 2 ст. 125 КК та призначення покарання.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_20 надійшло письмове клопотання про звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності та закриття відносно останнього кримінального провадження, яке обвинувачений ОСОБА_13 підтримав у своїй письмовій заяві.

Обвинувачений ОСОБА_11 також заявив письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з тих самих підстав.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_10 , яка не заперечувала проти заявлених клопотань, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_20 про звільнення від кримінальної відповідальності підлягають задоволенню з таких підстав.

Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, тобто за змістом ст. 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах (ч. 1 ст. 285 КПК).

Відповідно ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено і не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявлених клопотань.

Відповідно ч. 1 ст. 44 КК, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 цього Кодексу особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину (крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини) і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК, у вчиненні якого ОСОБА_13 та ОСОБА_11 визнані винуватими, вчинене ними 04.08.2017, і відповідно ст. 12 КК є нетяжким злочином.

З огляду на викладене, на час розгляду 03.08.2023 кримінального провадження апеляційним судом строки давності притягнення ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, - 5 років, минули, при цьому відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК, звільнивши ОСОБА_13 та ОСОБА_11 згідно ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому колегія суддів ураховує і правову позицію ККС ВС (постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к), згідно якої суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції або провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_21 та захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.09.2021 відносно ОСОБА_22 та ОСОБА_23 скасувати в частині визнання їх винними у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_24 та ОСОБА_25 згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4