Провадження № 1-кс/344/4350/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 ,в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність СУ ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000093 від 29.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :

19.06.2023 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду із скаргою, у якій просить : визнати незаконною бездіяльність органу досудового розслідування - відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області, процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000093, яка полягає у неповерненні власнику тимчасово вилученого під час проведення 14.06.2023 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 майна, а саме: коробки від мобільного телефону «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; інтернет-роутер марки «Netis», с/н 108300; мобільного телефону марки «iPhone», ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; мобільного телефону «Сігма», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; ноутбуку «ASUS» з маркуванням B6N0CV036584224; мобільного телефону «Самсунг А5», ІМЕІ: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 ; коробку від мобільного телефону «iPhone 13 Pro», ІМЕІ: НОМЕР_9 ; цифрового носія «Smartbug 16GB»; коробки від мобільного телефону «iPhone 14 Pro maх», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ; мобільного телефону «Lenovo» з пошкодженим екраном; мобільного телефону «Nokia», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , з сім картою оператора «Orange»; карти-тримача сім карти НОМЕР_14 ; інтернет-роутера марки «tplink», с/н 744; інтернет-роутера марки «tp-link», с/н 339; «ідентифікуючих осіб документів» у вигляді трудових договорів, укладених між ОСОБА_5 та іншими особами; журналу реєстрації наказів про прийняття та звільнення осіб. 2. Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування - відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області, процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000093, зобов`язати уповноважених осіб повернути таке майно в строк 72 години.

В обґрунтування вимог зазначено, що не було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді на відшукування вказаних вище речей та документів. Разом з тим, законом чітко визначено заборону на вилучення ( комп`ютерних систем, мобільних телефонів), оскільки їх вилучення є необґрунтованим, підстави такого вилучення неконкретизовані, що є порушення ст. 6 Конвенції з прав людини.

Що стосується вилучених документів, то такі не є ідентифікуючими особу документами.

Разом з тим, оскільки стосовно вилученого майна станом на даний час арешт не накладено і воно перебуває у органу досудового розслідування без належної правової підставі, вважає, що таке підлягає поверненню.

Адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав. Скаргу просив задоволити.

Слідчий просив у скарзі відмовити. Зокрема, вказав, що вказане майно не є тимчасово вилученим. Вилучені речі є предметом проведення експертиз, а документи вивчаються є предметом перевірки.

Заслухавши учасників розгляду скарги, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне зазначити наступне.

У провадженні слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000093 від 29.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.06.2023 у справі №344/10149/23, клопотання слідчого задоволено, надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення : мобільних телефонів, сім карт, банківських карт, ідентифікуючих осіб документів та їх копії, а також документів, штампів, печаток юридичних осіб в яких можуть міститися відомості про осіб, щодо яких здійснено організацію незаконного переправлення через державний кордон України, комп`ютерної техніки та цифрових носіїв пам`яті.

Згідно з такою ухвалою слідчого судді 14.06.2023 проведено обшук, в ході якого, зокрема вилучено : коробки від мобільного телефону «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; інтернет-роутер марки «Netis», с/н 108300; мобільний телефон марки «iPhone», ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Сігма», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; ноутбук «ASUS» з маркуванням B6N0CV036584224; мобільний телефон «Самсунг А5», ІМЕІ: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 ; коробку від мобільного телефону «iPhone 13 Pro», ІМЕІ: НОМЕР_9 ; цифровий носій «Smartbug 16GB»; коробку від мобільного телефону «iPhone 14 Pro maх», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Lenovo» з пошкодженим екраном; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , з сім картою оператора «Orange»; карту-тримач сім карти НОМЕР_14 ; інтернет-роутер марки «tplink», с/н 744; інтернет-роутер марки «tp-link», с/н 339; трудові договору, що укладені між ОСОБА_5 та іншими особами; журналу реєстрації наказів про прийняття та звільнення осіб.

При обшуку був присутній ОСОБА_5 , зауважень з приводу вилученого майна не подавав.

15.06.2023 постановою слідчого вилучені речі та документи визнано речовим доказом.

У межах кримінального провадження призначено ряд експертиз комп`ютерно - технічних експертиз, про що надано постанови.

У частині першій ст.167 КПК визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. А частиною другою цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Абзацом другим частини 2 статті 168 КПК України визначено, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Частиною сьомою статті 236 КПК встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Частиною першою статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 КПК (у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої вилучено), ч.6 ст.173 КПК (ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої було вилучено); 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Водночас, ч. 7 ст. 236 КПК встановлено, що «вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном».

Тобто, у розумінні норм КПК не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке вилучили під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

У КПК законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними. Зокрема, це також підтверджується положеннями абзац 2 ч. 5. ст. 171 КПК, згідно з якими «у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено».

Тобто, в абзаці 2 ч. 5. ст. 171 КПК визначено, що щодо тимчасово вилученого майна слідчим (детективом) або прокурором подається клопотання про його арешт, у іншому випадку таке майно повертається особі, у якої було вилучено. При цьому, щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК в строк, передбачений для тимчасово вилученого майна не передбачає. Такого ж висновку дійшла і колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 23.01.2020 у справі №457/1485/13-к.

Щодо деталізації (визначеність) такого переліку майна ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку, оскільки саме вона є визначальною для того, щоби встановити, чи на майно з цього переліку було прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку (що є підставою для визнання його тимчасово вилученим чи навпаки).

Застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення, необхідно здійснювати з урахуванням стадії кримінального провадження. Так, зазначення відомостей про речі, документи, для виявлення яких проводиться обшук, є обов`язковим елементом ухвали про надання дозволу на проведення обшуку (стаття 235 КПК України). В ухвалі мають зазначаються мотиви проведення обшуку (з якою метою він проводиться), а також перелік речей і документів, який має вказувати саме на речі або документи, для виявлення яких проводиться обшук. Надання чіткого переліку таких речей та документів є необов`язковим (Рішення Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 11-386сап18). Наведення більш детальної інформації в постанові про проведення обшуку щодо оперативно-розшукових заходів та їх результатів може правильно вважатися невиправданим з огляду на дуже ранню стадію розслідування та, зокрема, тому, що деякі істотні докази ще не були відшукані (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Ratushna проти України від 02 грудня 2010 року, заява № 17318/06, параграф 80).

Відтак доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що на вказане майно не накладено арешт не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в ухвалі слідчого суддів про надання дозволу на проведення обшуку надано дозвіл на відшукування, зокрема мобільних телефонів, сім карт, карт пам`яті, комп`ютерної техніки та цифрових носіїв пам`яті, документів, у яких містяться відомості про осіб, щодо яких здійснено організацію переправлення через державний кордон України, відтак такі не можуть вважатися тимчасово вилученим майном.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Вилучені речі та документи відповідають ознакам ст.98 КПК України, як предмети, які можуть зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні вже призначених відповідних експертиз, з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що під час розгляду скарги не було встановлено підстав для повернення майна, які визначені ст.169 КПК України, з якою закон пов`язує бездіяльність слідчого чи прокурора, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 167-169, 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 на бездіяльність СУ ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000093 від 29.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 332 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.06.2022.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_9