Справа №346/4717/22
Провадження №1-кс/346/219/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваної: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

слідчого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Коломия клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корнич, Коломийський район, Івано-Франківська область, громадянки України, з базовою вищою освітою, розлученої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої:

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 200 КК України, у кримінальному провадженні №0000724 від 19.10.2022, -

в с т а н о в и в:

20.04.2023 до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.04.2023 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу від 29.10.2022 ОСОБА_4 прийнято на посаду інспектора з кадрів ТОВ «Воскресінецькі ковбаси» (далі по тексту - Товариство). Відповідно до наказу від 31.05.2022 ОСОБА_4 переведено на посаду бухгалтера товариства. Для забезпечення покладених на неї обов`язків остання користувалась електронним цифровим підписом директора Товариства. В тертій декаді травня 2022 року в ОСОБА_4 з метою особистої наживи виник умисел на таємне викрадення чужого майна. 23.05.2022 в період часу з 19:03 години до 19:56 години ОСОБА_4 створивши відомість розподілу виплат Товариства незаконно внесла відомості про нарахування авансу в сумі 16968,94 гривні та підписала її електронним цифровим підписом директора Товариства ОСОБА_9 . В результаті протиправних дій ОСОБА_4 на її розрахунковий рахунок було незаконно перераховано вищезазначені грошові кошти. Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 201 КК України.

Також ОСОБА_4 01.06.2022 в період часу з 17:30 години до 18:13 години, 16.06.2022 в період часу з 19:40 години до 20:48 години, 20.06.222 в період часу з 10:26 години до 10648 години, 28.06.2022 в період часу з 15:31 години до 16:21 години, 29.06.2022 в період часу з 16:26 години до 17:09 години, 01.07.2022 в період часу з 15:57 години до 17:01 години, 04.07.2022 в період часу з 00:00 до 02:35 години, 15.07.2022 в період часу з 13:55 години до 16:18 години, 22.07.2022 в період часу з 14634 години до 15:44 години, 01.08.2022 в період часу з 17:20 години до 17:26 години, 02ю08.2022 в період часу з 12:32 години до 13:13 години, 16.08.2022 в період часу з 14:08 години до 15:29 години, 31.08.2022 в період часу з 14:21 години до 17:58 години, 16.09.2022 в період часу з 15:43 години до 16:07 години, 27.09.2022 в період часу з 15:46 години до 16:16 години, 03.10.2022 в період часу з 13:54 години до 14:57 години, перебуваючи на посаді бухгалтера Товариства, через додаток «Приват24» з метою заволодіння грошовими коштами Товариства, що знаходились на банківському рахунку, створила відомості розподілу витрат Товариства, в які незаконно внесла відомості про нарахування їй грошового забезпечення та підписала їх електронним цифровим підписом директора Товариства ОСОБА_9 , до якого мала вільний доступ у зв`язку із виконанням нею службових обов`язків. В результаті протиправних дій останньої з розрахункового рахунку Товариства на її банківський рахунок було незаконно перераховано грошові кошти.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200 КК України.

01.12.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 с. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 200 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, зокрема за ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

20.01.2023 підозрювану ОСОБА_4 було оголошено у розшук, у зв?язку з чим 30.01.2023 слідчим суддею надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_4 , а 20.04.2023 підозрювана затримана в порядку ст. 190 КПК України. Таким чином органом досудового розслідування встановлено наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. З урахування обсягу зібраних доказів, репутації підозрюваної та відсутності міцних соціальних зв?язків та постійного місця роботи, та обставина, що вона переховувалась від органів досудового розслідування, вбачаються підстави для обрання саме запобіжного заходу у виді «тримання під вартою».

2. Позиції сторін у судовому засіданні.

Слідчий під час судового розгляду клопотання зазначив про існування, обґрунтованого ним ризику, просив застосувати саме тримання під вартою, оскільки саме вказаний запобіжний захід зможе гарантувати належну поведінку обвинуваченої протягом проведення досудового розслідування, зважаючи на факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Прокурор під час судового розгляду клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду нетяжких та тяжкого злочинів, переховувалась від органу досудового розслідування, що може створювати ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Представник потерпілої особи просив суд застосувати інший запобіжний захід не пов?язаний з триманням під вартою, обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що на сьогоднішній день завдана їм матеріальна шкода повністю відшкодована підозрюваною, всі проблемні питання з нею врегульовано, а тому вони до неї жодних претензій не мають. Також зауважив, що підозрювана самостійно з`явилась до органу досудового розслідування, крім того має на утриманні малолітню дитину, яка потребує догляду та уваги з її боку.

Підозрювана ОСОБА_4 та захисник просили суд не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, звернувши увагу слідчого судді на наявність постійного зареєстрованого місця проживання, а також наявності на утриманні неповнолітньої дитини. Підтвердили ту обставину, що завдана матеріальна шкода повністю відшкодована, а виїзд за кордон був обумовлений необхідністю відшкодування шкоди, оскільки в межах України віднайти в умовах воєнного стану робоче місце з належним рівнем оплати праці не можливо. Підозрювана просила врахувати, що свою вину визнає повністю і в подальшому зобов`язується виконувати покладені на неї обов`язки належним чином, порушення яких допустила за своєю необізнаністю.

3. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Оскільки запобіжний захід може застосовуватися лише щодо підозрюваного, слідчому судді належить перевірити обставини набуття особою процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

3.1. Щодо набуття процесуального статусу підозрюваного

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Із матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження №0000724 від 19.10.2022 було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6

01.12.2022 у межах вищезазначеного кримінального провадження складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 200 КК України, яке того ж дня вручено підозрюваній ОСОБА_4 .

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 має у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваної, а тому щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися inabstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_4 до злочинів, у вчиненні яких вона підозрюється:

- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000724 від 19.10.2022 року, згідно якого зареєстровано кримінальне правопорушення за ознаками передбаченими ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 200 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді бухгалтера ТОВ «Вокресінецькі ковбаси» привласнила грошові кошти, а також підробила документи, неправомірно додавши свої дані до відомості розподілу грошових коштів ТОВ «Воскресинецькі ковбаси»;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив про факт розтрати грошових коштів, належних ТОВ «Воскресінецькі ковбаси» ОСОБА_10 ;

- протокол допиту представника потерпілого (юридичної особи) від 20.10.2022 ОСОБА_6 , який дав показання про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді бухгалтера ТОВ «Воскресінецькі ковбаси», користувалась кваліфікованим електронним підписом (ключем) керівника товариства ОСОБА_9 під час проведення звірки було виявлено, що на рахунок ОСОБА_4 з рахунку товариства було зайво виплачено грошові кошти в сумі 965464,17 гривень без врахування сплачених податків та зборів;

- акт №22/10-1 про результати ревізії від 18.10.2022 року, згідно якого виявлено переплату заробітної плати та надміру сплачених податків та зборів за період часу з 01.04.2022 по 30.09.2022;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_9 від 24.10.2022, ОСОБА_11 від 24.10.2022, які надали показання аналогічні показанням представника потерпілого;

- протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 01.12.2022, відповідно до якого остання свою визнала та підтвердили обставини вчинених нею кримінальних правопорушень.

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочинів у вчиненні яких вона підозрюється органом досудового розслідування.

Наданих до клопотання документів, на цій стадії достатньо для того, щоб дійти висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини, про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетна саме ОСОБА_4 . Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_12 злочинів за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

3.3. Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, на обґрунтування якого слідчий посилається на тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та обставин її переховування.

Оцінюючи доводи щодо існування зазначеного ризику слідчий суддя виходить із такого. Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Так злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. 20.01.2023 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_4 було зупинено, а підозрювана оголошена у розшук, тоді як ухвалою слідчого судді від 30.01.2023 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому на переконання слідчого судді вказані обставини можуть бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення можливої відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

3.4. З`ясування можливості застосування запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. ч. 6, 7 статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров?я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факт доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 200 КК України та ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України). Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (ч. 6 ст. 181 КПК України).

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, розлучена, хоча офіційно не працевлаштована, проте має постійне зареєстроване місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, завдану матеріальну шкоду відшкодувала, слідчий суддя вважає, що за таких умов можливим є застосування домашнього арешту у певний час доби, якого буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки такий запобіжний захід дасть можливість уникнути встановленого ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

3.5. Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрювану у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

У зв`язку із доведенням прокурором існування вищезазначених ризиків слідчий суддя вважає за необхідне покладення на підозрювану обов`язків, передбачених п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрювану саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за її належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

У судовому засіданні прокурор повідомив, що строк досудового розслідування закінчується 30.04.2023. Таким чином з урахуванням положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк дії запобіжного заходу та обов`язків належить визначити саме до 30.04.2023, що відповідає строку досудового розслідування.

За наведених вище обставин клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді «домашнього арешту», заборонивши ОСОБА_4 залишати житло за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 07:00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора та суду, із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися з м. Коломия, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 30 квітня 2023 року в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в її житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді «домашнього арешту» покласти на Коломийський РВП ГУНП Івано-Франківської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1