24.03.2023 Справа № 756/846/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/846/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0005720 від 26.11.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, працевлаштованого інкасатором у ТОВ «СІТ СЕК`ЮРИТІ», на момент постановлення вироку військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

18.06.2021 до провадження судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005720 від 26.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час судового провадження сторони кримінального провадження повідомили, що між ними досягнуто угоди про визнання винуватості від 23.03.2023, а саме між прокурором у кримінальному провадженні №0005720 від 26.11.2020 - прокурором Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_3 з іншого, яку було укладено за участю захисника ОСОБА_5 , з якої вбачається наступне.

Так, з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості вбачається, що 25.11.2020 приблизно о 21:30 ОСОБА_3 перебував на відкритій ділянці місцевості у дворі будинку на АДРЕСА_2 , зокрема, на облаштованому місці для сидіння біля під`їзду №1 вказаного будинку, де зустрівся та спілкувався з раніше знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленим чоловіком. Під час спілкування вказані особи почали голосно поводитись, на що отримали усне зауваження від одного з мешканців указаного будинку, який перебував в приміщенні квартири за місцем свого проживання, та який, висловивши зауваження з вікна квартири, намагався закликати до порядку.

У відповідь на зауваження, у вказаний час та в зазначеному місці ОСОБА_3 розпочав словесний конфлікт з вказаним мешканцем, вживаючи при цьому нецензурну лайку та погрози фізичною розправою, після чого, усвідомлюючи, що перебуває у дворі житлового багатоповерхового будинку на невеликій відстані від входу до першого під`їзду, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму» від 03.06.2004 № 1745-IV) є територією, на якій органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти), дістав із кобури, що була при ньому, пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМ-РФ» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм (дозвіл на право зберігання, носіння вказаного пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями від 16.09.2019 № НОМЕР_3 , видано Головним управлінням Національної поліції у м. Києві від 16.09.2019), будучи обізнаним про порядок і правила використання та застосування таких пристроїв, розуміючи при цьому наслідки неправомірного поводження з такими пристроями, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моралі та добропристойності, умисно здійснив чотири постріли із зазначеного пристрою угору, що створило реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян, зокрема, мешканців будинку, які в той час могли перебувати біля вікон або випадковим громадянам, що могли проходити повз. Внаслідок здійснених ОСОБА_3 пострілів чотири мешканці вказаного будинку, перебуваючи за місцем свого проживання у вищевказаному будинку, обурені шумом на вулиці від пострілів, звернулись на спеціальну лінію «102» з відповідними заявами. В подальшому ОСОБА_3 разом із своїми знайомими пішов з місця конфлікту та біля будинку №7 по просп. Оболонському в місті Києві був зупинений працівниками патрульної поліції.

Такі дії ОСОБА_3 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненого із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 4 ст. 296 КК України.

Угода про визнання винуватості укладена 23.03.2023 в приміщенні Оболонської окружної прокуратури м. Києва (м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 10, кабінет №52) під час судового провадження в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 КПК України, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005720 від 26.11.2020.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор - прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні на підставі постанови про визначення групи прокурорів від 26.11.2020;

обвинувачений - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Угода про визнання винуватості містить: формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Так, згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 296 КК України, а також сторонами угоди визначено узгоджене покарання за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 цього Кодексу.

Обвинувачений надав згоду на призначення зазначеного покарання судом.

Угода про визнання винуватості також містить інформацію про роз`яснення належним чином обвинуваченому ОСОБА_3 : - про наслідки її укладання та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України; - про наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також і про наслідки відмови від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора і обвинуваченого), а також підписана захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості й призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, роз`яснень не потребує, свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставин, визнає повністю.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримавши позицію свого підзахисного, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував та просив затвердити.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений та усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також розуміє та погоджується з покладеними на нього обов`язками. Крім того, судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена між сторонами добровільно, тобто без застосування примусу, погроз, насильства та не є наслідком обіцянок, дій або інших обставин, ніж ті, які нею передбачені.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, встановивши, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого останній визнає себе винуватим, вид та розмір покарання та інші визначені в угоді заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, водночас наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши відповідність укладеної угоди про визнання винуватості вимогам закону, приходить до висновку про наявність підстав для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 50, 65-67, 75 КК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину відповідно до ст. 12 цього Кодексу, від якого потерпілих немає, будь-якої майнової, моральної, фізичної шкоди незавдано, а також з урахуванням даних про особу останнього, поміж іншим, було враховано те, що обвинувачений з 07.03.2022 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 у військову частину НОМЕР_1 , сержант, старший бойовий медик 1-ої роти, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно.

Таким чином, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди основне покарання відповідає загальним засадам його призначення, які встановлені законом України про кримінальну відповідальність, та знаходиться у межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України.

З огляду на викладене, оскільки зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 також відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

Потерпілі у кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в порядку ст. 124 КПК України.

Разом із цим, приймаючи рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадках виправдування обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30.11.2020 №756/15344/20 накладено арешт на кобуру чорного кольору; дозвіл на зброю серії НОМЕР_4 ; предмет схожий на пістолет з маркуваннями « НОМЕР_5 »; магазин; три патрони з маркуванням «ВІЙ 9мм»; чотири гільзи «ВІЙ 9 мм» шляхом заборони його користування та розпорядження.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 30.11.2020 №756/15344/20.

Підстав для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зарахування строку досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до моменту його звільнення з- під варти в залі суду слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись положеннями статей 100, 124, 174, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.03.2023 між прокурором у кримінальному провадженні №0005720 від 26.11.2020 - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого, укладену за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 30.11.2020 за №756/15344/20 на майно, а саме: - кобуру чорного кольору; - дозвіл на зброю серії НОМЕР_4 ; - предмет схожий на пістолет з маркуваннями « НОМЕР_5 »; - магазин та три патрони з маркуванням «ВІЙ 9мм»; - чотири гільзи «ВІЙ 9 мм».

Речові докази: - кобура чорного кольору, дозвіл на зброю серії НОМЕР_4 , предмет схожий на пістолет з маркуваннями « НОМЕР_5 », магазин та три патрони з маркуванням «ВІЙ 9мм», чотири гільзи «ВІЙ 9 мм», які передано до камери зберігання Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №000296), - після набрання вироком законної сили знищити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк основного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в період з 25.11.2020 по 27.11.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження):

- висновок експерта від 16.12.2020 №СЕ-19/111-20/59945-БЛ: 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн 50 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначено ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1