Номер провадження:1-кс/521/3175/23

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.08.2023 року до Малиновського районного суду м.Одеси подано клопотання про арешт майна, яке вилучено 21.08.2023 року під час затримання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2023 року до чергової частини відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного Управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , в якій просить вжити заходи правового характеру до малознайомої особи на ім`я ОСОБА_7 , який здійснює незаконний перетин осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду.
Так, 21.08.2023 року співробітниками УСР в Одеській області ДСР НПУ гр. ОСОБА_6 видано для придбання послуги перетину державного кордону України, несправжні (імітаційні) засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США серії КВ14859854М в кількості 40 штук виготовлені промисловим поліграфічним шляхом.
В ході проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно - розшукових заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 21.08.2023 приблизно о 07 годині 20 хвилин, реалізуючи злочинний умисел, направлений на сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_6 через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, керуючись корисливим мотивом, прибув на автомобілі марки Peugeot, з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » за заздалегідь обумовленою зі ОСОБА_6 адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, 50 на парковку біля гіпермаркету Таврія Аеропортівська, з яким у подальшому під керуванням найнятого водія ОСОБА_8 на вказаному транспортному засобі поїхали за адресою: м.Одеса, зупинка Пересипський міст, де ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1500 доларів США, які останній сказав йому надати. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел та бажаючи довести свої дії до кінця в телефонному режимі інструктував ОСОБА_6 щодо його дій, надаючи поради та вказівки задля безперешкодного перетину державного кордону України та посадив останнього до салону транспортного засобу марки «Chrysler Voyager» зеленого кольору з держаним знаком « НОМЕР_2 », який був під керуванням ОСОБА_9 .
Цього ж дня о 08 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Латівка на узбіччі на відстані 500 метрів від вул. Балтська дорога, 200, автомобіль марки марки «Chrysler Voyager» зеленого кольору з державним знаком « НОМЕР_2 », під керуванням найнятого водія ОСОБА_9 , у салоні якого перебував ОСОБА_6 , при спробі здійснення незаконного переправлення останнього через державний кордон України, було зупинено, а ОСОБА_5 затримано та припинено його протиправну діяльність.
21.08.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та під час затримання було виявлено та вилучено: 15 купюр номіналом по 100 доларів США серія та номер КВ14859854 М (несправжні (імітаційні) засоби), які ОСОБА_5 отримав для здійснення незаконного переправлення через державний митний кордон України, поміщено та упаковано до сейф пакету НПУ ВУМ 2002864; мобільний телефон марки Айфон 13 Про Макс ІМЕ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_5 , поміщено та упаковано до сейф пакету НПУ PSP 3170986.
Постановою слідчого від 21.08.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Захисник адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, свого ставлення до клопотання слідчого не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна після усунення недоліків відповідно до ухвали слідчого судді від 24.08.2023 року, слідчому судді надані протокол ідентифікації (помітки) грошових коштів від 21.08.2023 року, відповідно до якого грошові купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 40 штук є несправжніми (імітаційними) засобами, протокол огляду заявника та вручення грошових коштів (імітаційних) від 21.08.2023 року та протокол затримання підозрюваного від 21.08.2023 року ОСОБА_5 , під час якого вилучено зазначене у клопотання слідчого майно та постанова слідчого від 21.08.2023 року про визнання вказаного майна речовими доказами, тому не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною відчуження, користування, розпорядження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене 21.08.2023 року під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, а саме на:
-15 купюр номіналом по 100 доларів США серія та номер КВ14859854М (несправжні (імітаційні) засоби);
-мобільний телефон марки Айфон 13 Про Макс ІМЕ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_5 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1