Справа №760/6833/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000638 від 17.11.2022 за ознакам кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0000638 від 17.11.2022 за ознакам кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000638, внесеному до ЄРДР 17.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Як вказує прокурор у клопотанні, голова Чабанівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області громадянин України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Житні Гори Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за допомогою соціальної мережі «Фейсбук», створив сторінку із назвою « ОСОБА_5 », яка є офіційною сторінкою голови органу місцевого самоврядування, на вищевказаний Інтернет-ресурс підписано 519 користувачів.

Прокурор у клопотанні зазначає, що у громадянина України ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.07.2022, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресії російської федерації проти України.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зареєстрував обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» під назвою « ОСОБА_5 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який нараховує 517 читачів.

Так, 03.07.2022 громадянин України ОСОБА_4 , будучи службовою особою, а саме: головою Чабанівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та той факт, що формування стрічки новин користувача сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » залежить від зв`язків такого користувача та його дій на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також той факт, що на появу певного допису у стрічці новин користувача сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » також впливає наявність позначки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » або коментаря друга, перебуваючи за невстановленим досудовим розслідуванням місцем, з допомогою цифрових обчислювальних пристроїв, що перебували у його розпорядженні, та які під`єднані до глобальної мережі Інтернет, з використанням аканту « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Facebook», здійснив поширення допису сторінки російського інформаційного ресурсу «Ѓ? ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Прокурор у клопотанні вказує, що згідно з висновком експерта № 42589 від 27.12.2022 року за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення Національного наукового центру « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Міністерства юстиції України, у дописі сторінки російського інформаційного ресурсу «Ѓ?С?ђСЗЭ Peregraf», за посиланням: ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), на якому, відповідно до протоколу огляду від 22.11.2022, «зображені кадри вуличних боїв за м. Лисичанськ Луганської області з підрозділами Збройних сил України», який, відповідно до постанови від 01.12.2022 й протоколу огляду від 22.11.2022, 03.07.2022 вподобав ОСОБА_4 за допомогою власної сторінки у «Фейсбук», фрагменти текстового відтворення якого містяться у протоколі огляду від 22.11.2022, - міститься інформація щодо заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України і представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, а саме: глорифікація російських військовослужбовців.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довів свій злочин до кінця.

Як вказує прокурор у клопотанні, 05.02.2022 ОСОБА_4 разом із сім`єю покинув територію України та попрямував до автономії Занзібар Об`єднаної Республіки Танзанія, начебто з метою відпочинку. Серед широкого загалу, в т.ч. серед колег по роботі, ОСОБА_4 зазначав, що планує повернутися до України 15.02.2022, проте не повернувся у вказаний період. За отриманими оперативними даними, серед свого близького оточення ОСОБА_4 поширював інформацію про неминуче повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на територію України та пророкував їм швидку перемогу.

З початком повномасштабної збройної агресії зс рф проти України 24.02.2022, ОСОБА_6 обірвав будь-які зв`язки зі своїм оточенням, чим фактично паралізував роботу Чабанівської селищної ради в умовах війни, що в свою чергу негативно вплинуло на морально-психологічний стан мешканців громади та їх здатності до відсічі збройної агресії.

Разом з тим прокурор зазначає, що отримані оперативні дані свідчать, що 08.04.2022 ОСОБА_6 прибув до Швейцарської Конфедерації, звідки того ж дня вибув до Румунії. В подальшому, в період з 08.04.2022 по 18.04.2022 ОСОБА_6 відвідував країни Східної Європи, а саме Словацька Республіка, Чеська Республіка, Республіка Польща, Литовська Республіка, Латвійська Республіка, звідки 18.04.2022 перетнув кордон з російською федерацією. В період з 12.05.2022 по 31.05.2022 ОСОБА_6 перебував у Латвійській Республіці, після чого знову попрямував до рф. В подальшому, в період з 27.07.2022 по 17.09.2022 ОСОБА_6 здійснив дві одноденні подорожі до Естонської Республіки (27.07.2022 та 15.09.2022), після чого одразу повертався до рф, де перебуває на даний час.

Як вказує прокурор у клопотанні, 24.03.2023 року у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 (Справа № 760/4383/23 Провадження № 1-кс/760/2188/23) в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено наступне:

1.Мобільний телефон марки iPhone 14 ProMax IMEI: НОМЕР_2 .

2.11 аркушів формату А4 з чорновими записами.

3.12 аркушів роздруківок з Кадастрової карти України.

4.Схема поділу земельної ділянки на 1 аркуші.

5.5 кадастрових планів земельної ділянки на 1 аркуші.

6.Розписка від 01.07.2016 на 1 аркуші.

Прокурор у клопотанні зазначає, що 25.03.2023, вилучені під час обшуку 24.03.2023 за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , зазначені речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньою підстав вважати що вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, що вилучене 24.03.2023 під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-Мобільний телефон марки iPhone 14 ProMax IMEI: НОМЕР_2 .

-11 аркушів формату А4 з чорновими записами.

-12 аркушів роздруківок з Кадастрової карти України.

-Схема поділу земельної ділянки на 1 аркуші.

-5 кадастрових планів земельної ділянки на 1 аркуші.

-Розписка від 01.07.2016 на 1 аркуші.

З метою забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, прокурор просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених прокурорм підстав.

У судове засідання прокурор не з`явився, 11.04.2023 прокурором ОСОБА_3 було подано до суду заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності. Подане клопотання підтримав.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000638, внесеному до ЄРДР 17.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час судового розгляду було встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2023 (справа № 760/4383/23) було надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні, за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , з метою відшукання, огляду та копіювання інформації з мобільних телефонів, комп`ютерів, ноутбуків, системних блоків, дискет, дисків, флеш-накопичувачів, планшетних комп`ютерів, модемів, електронних ключів, на яких можуть міститися відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, а у разі якщо доступ до вищевказаних мобільних терміналів обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту на їх вилучення.

24.03.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , за результатами якого виявлено та вилучено речі, які мають доказове значення у кримінальному провадженні та дозвіл на вилучення яких не було надано ухвалою слідчого судді, а саме:

-Мобільний телефон марки iPhone 14 ProMax IMEI: НОМЕР_2 .

-11 аркушів формату А4 з чорновими записами.

-12 аркушів роздруківок з Кадастрової карти України.

-Схема поділу земельної ділянки на 1 аркуші.

-5 кадастрових планів земельної ділянки на 1 аркуші.

-Розписка від 01.07.2016 на 1 аркуші.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2023, не було прямо надано дозвіл на відшукання вказаних речей, тому вони вважаються тимчасово вилученим майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 від 25.03.2023 вилучені під час обшуку 24.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , речі, а саме: Мобільний телефон марки iPhone 14 ProMax IMEI: НОМЕР_2 ; 11 аркушів формату А4 з чорновими записами; 12 аркушів роздруківок з Кадастрової карти України; Схема поділу земельної ділянки на 1 аркуші; 5 кадастрових планів земельної ділянки на 1 аркуші; Розписка від 01.07.2016 на 1 аркуші, було визнано речовим доказом кримінальному провадженні №0000638 від 17.11.2022.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на речі та предмети, які вилучені 24.03.2023 за результатами обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме: Мобільний телефон марки iPhone 14 ProMax IMEI: НОМЕР_2 ; 11 аркушів формату А4 з чорновими записами; 12 аркушів роздруківок з Кадастрової карти України; Схему поділу земельної ділянки на 1 аркуші; 5 кадастрових планів земельної ділянки на 1 аркуші; Розписку від 01.07.2016 на 1 аркуші.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 309 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які були вилучені 24.03.2023 під час обшуку приміщення за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме: Мобільний телефон марки iPhone 14 ProMax IMEI: НОМЕР_2 ; 11 аркушів формату А4 з чорновими записами; 12 аркушів роздруківок з Кадастрової карти України; Схема поділу земельної ділянки на 1 аркуші; 5 кадастрових планів земельної ділянки на 1 аркуші; Розписка від 01.07.2016 на 1 аркуші.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1