Єдиний унікальний номер: 379/489/23
Провадження № 1-кс/379/30/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження № 0000035 в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Таращанського районного суду з вищевказаною скаргою.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді для розгляду судової справи визначено суд у складі слідчого судді ОСОБА_1 .

Захисник підозрюваного просить зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022 забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 шляхом його переведення з Ізолятора тимчасового тримання №9 ГУНП в Київській області до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На обґрунтування скарги зазначає, що 27.02.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання від вартою в рамках кримінального провадження № 0000035 від 11.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України на строк до 27.04.2023. ОСОБА_3 доправили до Ізолятора тимчасового тримання №9 ГУНП в Київській області, де він утримується по цей день. Однак ІТТ №9 ГУНП в Київській області не розрахований на довготривале утримання ув`язнених, оскільки не відповідає встановленим законодавством нормам та мінімальним стандартам для довготривала тримання людини, що відображається на стані здоров`я ОСОБА_3 та його морально-психологічному стані. Крім того, перебування в ІТТ понад 10 діб прямо заборонено Правилами внутрішнього розпорядку в Ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ.

06.04.2023 судом направлено ухвалу до Ізолятора тимчасового тримання №9 ГУНП в Київській області з метою витребування інформації щодо утримання в зазначеній установі під вартою ОСОБА_3

06.04.2023 суд відклав розгляд скарги на 14 год. 00 хв. 11.04.2023, оскільки надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

07.04.2023 до суду надійшло повідомлення начальника ІТТ №9 ГУНП в Київській області, відповідно до якого ОСОБА_3 дійсно перебуває в ІТТ №9 ГУНП в Київській області з 24.03.2023 на підставі постанови слідчого ГСУ НП України ОСОБА_5 про застосування заходів безпеки від 21.03.2023.

25.04.2023 слідчий слідчої групи ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 000035 подав письмові заперечення на скаргу, згідно з якими заперечує проти задоволення скарги. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що припущення адвоката ОСОБА_4 , на яких ґрунтується скарга, помилкові та такі, що не відповідають дійсності. Слідчим ГСУ НП України було отримано оперативну інформацію щодо наявності реальної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_3 , з урахуванням положень ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб» та положень п. 8 ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 110 КПК України, слідчим прийнято рішення у формі вмотивованої постанови про застосування відносно ОСОБА_3 заходів безпеки шляхом його утримання в умовах Ізолятора тимчасового тримання №9 ГУНП в Київській області (п. «А» ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб»), що також узгоджується з абзацом першим ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», оскільки досудове розслідування триває та проводяться слідчі (розшукові) дії. Станом на 24.04.2023 відносно ОСОБА_3 застосовуються зазначені заходи безпеки в межах строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим не отримано достовірної інформації про усунення загрози життю та здоров`ю підозрюваного (п. «Б» ч. 1 та п. «Б» ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб»), тому у слідчого відсутні підстави для їх скасування.

26.04.2023 захисник підозрюваного ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий слідчої групи ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 000035 в судове засідання не з`явився, відповідно до поданих заперечень заперечує проти задоволення скарги, просить розглянути скаргу за його відсутності.

На підставі ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, постанову про застосування заходів безпеки, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

При цьому, у ст. 28 Конституції України зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна позиція міститься у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2023 у справі № 757/7716/23 щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник не заперечує факт утримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою на підставі мотивованого рішення суду про застосування запобіжного заходу.

Зазначене вказує, що ОСОБА_3 не є особою, яка позбавлена свободи через відсутність відповідного судового рішення чи не звільнена з-під варти після внесення застави в порядку, який установлений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 21.03.2023 ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000035 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи безпеки внаслідок чого виникла необхідність утримувати його в Ізоляторі тимчасового тримання №9 ГУНП в Київській області до 27.04.2023.

Постанова слідчого мотивована тим, що на даний час органом досудового розслідування отримано відомості про те, що в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» життю та здоров`ю підозрюваного ОСОБА_3 загрожує небезпека.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_3 утримується в Ізоляторі тимчасового тримання №9 ГУНП в Київській області у зв`язку із застосуванням відносно нього заходів безпеки на підставі постанови слідчого.

Разом із тим, слідчий суддя не перевіряє наявність приводів та підстав для застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки таке питання вирішується слідчим суддею в окремому порядку, а саме при розгляді скарги за ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Розгляд питання застосування заходів безпеки в порядку ст. 206 КПК не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 303, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000035 в порядку ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя:ОСОБА_1