Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5497/23
Провадження № 1-кп/758/1186/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 758/5497/23, внесеному 23 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, військовозобов`язаного, не депутата, інвалідності не маючого, працюючого менеджером з проекту ПрАТ «ПБК «Радомишель», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України

де сторонами кримінального провадження є

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_5 ,

за участю прокурора та обвинуваченого,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року, ОСОБА_6 , будучи у родинних та товариських відносинах, передав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зберігання особисті грошові кошти в сумі 200 000 доларів США.

З моменту передачі грошей на зберігання, а саме з грудня 2022 року по лютий 2023 року, ОСОБА_5 на власні потреби, витратив 5 145 доларів США. Розуміючи, що найближчим часом ОСОБА_6 потрібно повернути гроші, відчуваючи докори сумління та моральну неможливість повідомити ОСОБА_6 про витрачені ним гроші, 22.02.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на інсценування за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , квартирної крадіжки, з подальшим завідомо неправдивим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення органу досудового розслідування.

Цього ж дня, приблизно о 11.30, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в квартирі за вищевказаною адресою, порушив у її приміщення обстановку, розкидаючи особисті речі. З метою приховання причетності до вказаних дій, ОСОБА_5 зняв задню стінку верхньої шафи кухонного гарнітуру в приміщенні квартири, куди сховав належні йому камеру Canon EOS 6D Mark II, об`єктив Canon Zoom Lens EF 17-40 mm, спалах Canon Speed Lite 430 EXII, гроші, належні ОСОБА_6 , в сумі 94 855 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 3 468 714,55 гривень) та особисті грошові кошти 1 (одна) купюра номіналом 10 Євро, 4 (чотири) купюри номіналом 20 польських злотих, 2 (дві) купюри номіналом 1 долар США. Після цього, з метою приховання особистої причетності до злочинних дій, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_5 покинув приміщення квартири та поїхав до місця роботи своєї співмешканки ОСОБА_7 .

В подальшому, приблизно о 20.30 ОСОБА_5 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 повернулись до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де виявили порушену обстановку та відсутність особистого майна.

22.02.2023 о 20 год. 57 хв., ОСОБА_5 продовжуючи перебувати у вказаному приміщенні, бажаючи уникнути відповідальності перед ОСОБА_6 за фактом нестачі переданих на зберігання грошових коштів, діючи умисно, безпідставно зателефонував до Головного управління Національної поліції у м. Києві на спецлінію «102» і здійснив завідомо неправдиве усне повідомлення про таємне проникнення та викрадення невідомою особою з приміщення квартири, камери Canon EOS 6D Mark II, об`єктиву Canon Zoom Lens EF 17-40 mm, спалаху Canon Speed Lite 430 EXII, грошей в сумі 15 000 гривень, 1000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 36 568,60 гривень), які перебували в його власності та грошей в сумі 100 000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 3 656 860 гривень), які були передані йому на зберігання ОСОБА_6 , що стало підставою для реєстрації відповідної інформації в журналі Єдиного обліку Подільського УП ГУНП у м. Києві за № 4915 від 22.02.2023 року і виїзду на місце події слідчо-оперативної групи Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Продовжуючи свої незаконні дії, спрямовані на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири за вищевказаною адресою, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 КК України, під час складання протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується, усвідомлюючи що вказаний ним злочин ніким не вчинявся, повідомив слідчому Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 неправдиві відомості про таємне проникнення та викрадення невідомою особою камери Canon EOS 6D Mark II, об`єктиву Canon Zoom Lens EF 17-40 mm, спалаху Canon Speed Lite 430 EXII, грошей в сумі 15 000 гривень, 1000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 36 568,60 гривень), які перебували в його власності та грошей в сумі 100 000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 3 656 860 гривень), які були передані йому на зберігання ОСОБА_6 , які були внесені у зазначений протокол. Загальна сума майнової шкоди становить 3 708 428,60 гривень, що становить особливо великі розміри.

Після цього, 23.02.2023 о 09.56 год. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено інформацію про вчинений злочин за №0000385, з правовою кваліфікацією за ч.5 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднана із проникненням до житла, вчинена в особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, органу досудового розслідування, щодо особливо тяжкого злочину, вчинене з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 383 КК України.

Крім того, 23.02.2023 ОСОБА_5 , в період часу з 16.50 год. по 17.30 год., перебуваючи у приміщенні ТВП №2 Подільського УП ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Межова, 11/12, діючи умисно, усвідомлюючи, що вказаний ним злочин ніким не вчинявся, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, в ході його допиту як потерпілого в кримінальному провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000385, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, повідомив про те, що 22.02.2023 в період часу з 12.30 год. по 20.30 год., невідома особа проникла до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала камеру Canon EOS 6D Mark II, об`єктив Canon Zoom Lens EF 17-40 mm, спалах Canon Speed Lite 430 EXII, гроші в сумі 15 000 гривень, 1000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 36 568,60 гривень), які перебували в його власності та грошей в сумі 100 000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 22.02.2023 становить 3 656 860 гривень), які були передані ОСОБА_5 на зберігання від ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив надання завідомо неправдивих показань потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, щодо особливо тяжкого злочину, вчинене з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 384 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений винуватість свою у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, щиро покаявся та дав суду наступного змісту показання: у грудні 2022 року ОСОБА_6 , передав йому на зберігання 100 тисяч доларів США, з яких обвинувачений на свої власні потреби витратив трохи більше 5 тисяч доларів, а саме 5 тисяч доларів він віддав з метою погашення боргу за квартиру, і ще невелику суму витратив на свої потреби, але не маючи коштів на повернення цілої суми ОСОБА_6 , він запанікував та вирішив інсценувати крадіжку зі своєї оселі. 22 лютого 2023 року близько 11.30 години, він створив у своїй квартирі безлад та поїхав у власних справах, після чого близько 20.00 години повернувся додому разом з ОСОБА_7 і після виявлення, разом з нею, порушеної в квартирі обстановки, подзвонив на лінію «102» та повідомив про крадіжку. В той же день після приїзду поліцейських повідомив про крадіжку техніки Canon та грошей в сумі 100 тисяч доларів США, 15000 гривень та 1 тисячі доларів, у нього відібрали пояснення та він підписав відповідну заяву - протокол. В подальшому 23 лютого 2023 року він надав аналогічні свідчення в поліцейському управління, але згодом зізнався поліцейським, що він ввів їх в оману та повідоми їм перед тим неправду. Пояснив, що вчинив інкриміновані злочини під впливом емоцій, панікуючи, що в свою чергу не позбавляє його відповідальності за вчинене.

З огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням поданих представниками потерпілих заяв.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, дав суду визнавальні показання, інші докази не досліджувалися, суд дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні злочинів є повністю доведеною, а тому повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.

Відтак дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 383 КК України, оскільки він вчинив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, органу досудового розслідування, щодо особливо тяжкого злочину, вчинене з корисливих мотивів, та ч. 2 ст. 384 КК України, оскільки він вчинив надання завідомо неправдивих показань потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, щодо особливо тяжкого злочину, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України принципів, його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання визначені ст.65 КК України, за якою суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином при призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинам й проти правосуддя, дані про особу винного, який не має судимості; задовільний стан здоров`я; є неодруженим, працює, наявність у нього міцних соціальних зв`язків - постійного місця роботи та позитивні характеристики з місця роботи та проживання, під наглядом в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває; пом`якшуючою вину обставиною суд визнає щире каяття обвинуваченого; обтяжуючих вину обставини судом не встановлено; характеризується особа позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч. 3 ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим злочинів, що згідно із ст. 12 КК України, є нетяжкими й проти правосуддя; особу обвинуваченого, який немає судимості, стан здоров`я (відсутні хронічні захворювання); є неодруженим, має постійне місце роботи та проживання, наявність у нього міцних соціальних зв`язків; відсутність перебування на його утриманні будь-яких осіб; не перебуває під наглядом ні наркологічному, ні в психіатричному диспансерах; пом`якшуючою вину обставиною органом досудового розслідування зазначено щире каяття, що знайшло своє підтвердження і під час судового слідства; обтяжуючої вину обставини ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено; та приймаючи до відома позитивну характеристику обвинуваченого, без застосування ст. 314-1 КПК України, яка є правом суду, а не обов`язком, указаний випадок не є винятковим, і указане питання перед судом учасниками судового провадження не порушувалося, відповідно до постанови Верховного Суду від 07.06.18. (справа № 534/2180/16-к); - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за неможливе досягти мети попередження злочинів та виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства і поміщення до КВУ закритого типу та доходить висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання за ч. 2 ст. 383 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки, ч. 2 ст. 384 КК України - позбавлення волі на строк 2 роки, та на підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, немає.

За положеннями ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 378/256/20 висловлено правову позицію про те, що загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням ч.1 ст.75 КК України у відповідній редакції.

Обвинувачений, працевлаштований та має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується, уперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинивши вказані злочини, щиро покаявся та самостійно повідомив працівників поліції про вчинене, також під час судового розгляду проявив бездоганну процесуальну поведінку, усвідомив вчинене та висловив осуд своєї поведінки.

Наведене у своїй сукупності безумовно свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку. Тому обвинуваченого слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку, визначеному ч. 4 ст. 75 КК України, не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості кримінальних правопорушень та особи винного будуть необхідними та достатніми для його виправлення. Таке звільнення надасть можливість обвинуваченому, про що запевняв суд, змінитись в кращу сторону і щодо способу життя, і щодо поведінки, та виправдати довіру суду.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, вибір заходу примусу та порядок його узгоджується із позицією сторони обвинувачення, висловленої у судових дебатах.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 з урахуванням відсутності клопотань сторони обвинувачення та призначеного покарання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369-371, 373-376, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 383 КК України, у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 384 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

За ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз № СЕ-19/111-23/11854-ТР від 09.03.2023 року в розмірі 755 грн. 12 коп., № СЕ-19/111-23/11933-ТР від 10.03.2023 року в розмірі 1510 грн. 24 коп., а всього 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва 01.03.2023 року (справа №758/2082/23) - скасувати з набранням вироком законної сили.

Речові докази по справі:

-Картонну коробку, Циліндричний замок із вхідних дверей із ключем до нього, три папілярні візерунки, слід структури матеріалу, два змиви на пото-жирову речовину, які визнані речовими доказами по справі, постановою від 23.02.2023 року - залишити в матеріалах провадження;

-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.02.2023 на 2 арк., памятку про процесуальні права та обовязки потерпілого ОСОБА_5 вручена 23.02.2023 року на 1 арк., протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 23.02.2023 року на 3 арк., які визнані речовими доказами Постановою від 23.02.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-камеру Canon EOS 6D Mark II, об`єктив Canon Zoom Lens EF 17-40 mm, спалах Canon Speed Lite 430 EXII, які визнані речовими доказами по справі постановою від 24.02.2023 року - повернути за належністю - обвинуваченому ОСОБА_5 ;

-грошові кошти: 1 (одна) купюра номіналом 5 доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 10 доларів США, 2 (дві) купюри номіналом 20 доларів США, 2 (дві) купюри номіналом 50 доларів США, 947 (дев`ятсот сорок сім) купюр номіналом 100 доларів США в загальній сум 94 855 доларів США, які визнані речовими доказами по справі постановою від 24.02.2023 року та передані на зберігання власнику - ОСОБА_6 протоколом від 04.05.2023 року - залишити останньому за належністю;

-грошові кошти: 1 (одна) купюра номіналом 10 Євро, 4 (чотири) купюри номіналом 20 польських злотих, 2 (дві) купюри номіналом 1 долар США, які визнані речовими доказами по справі постановою від 24.02.2023 року та передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1