Справа № 583/3978/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 , погодженого керівником Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябина, Великописарівського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого

про продовження строку тримання під вартою,-

установила:

16.08.2023 слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, відповідно до якого просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, обґрунтовуючи тим, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000508 від 21.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в межах якого ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2023 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці до 19.08.2023. Слідчий зазначав, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 не зменшилися, досудове розслідування, продовжене до 22.09.2023, неможливо завершити в межах строку дії запобіжного заходу, тому виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити. При цьому прокурор послався на те, що на даний час ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_5 , не зменшилися.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з тим захисник вважала клопотання необґрунтованим та зазначила, що в розумінні ст. 177 КПК України не вичерпані можливості у застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000508 від 21.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194КК України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000508 від 21.06.2023 до чергової частини Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області 21.06.2023 надійшло повідомлення про те, що 21.06.2023 близько 14.45 год. поблизу будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа шляхом підпалу пошкодила майно, що належить ОСОБА_9 , а саме автомобіля «Кіа Спортейдж».

22.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000508 від 21.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 17.20 год. 21.06.2023 до 17.20 год. 19.08.2023.

Постановою керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 від 14.08.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000508 від 21.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України до трьох місяців, тобто до 22.09.2023.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочинів, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочинів, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість злочинів, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.ч. 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тобто, з урахуванням стадії розгляду справи та тривалості запобіжного заходу, прокурору недостатньо обмежитись поданням клопотання, яке є аналогічним всім попереднім клопотанням, без посилання на ряд нових фактів та обставин, які обумовлюють доцільність наступного продовження строку тримання особи під вартою.

Так ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, як у клопотанні так і в судовому засіданні прокурор обґрунтовував тяжкістю покарання, тоді як з огляду на практику ЄСПЛ, ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Натомість, жодних інших посилань на підтвердження вагомості ризику втечі, в тому обсязі, який існував на день обрання запобіжного заходу, не наведено.

Також не надано прокурором і доказів щодо вчинення ОСОБА_5 дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування чи суду, під час його перебування на волі. Так підозрюваного затримано 21.06.2023 в порядку ст. 208 КПК України та 23.06.2023 слідчим суддею до останнього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилання прокурора на те, що підозрюваний, який є військовослужбовцем, 12.03.2023 самовільно залишив місце розташування підрозділу в районі виконання завдань за призначенням не можуть слугувати доказом на підтвердження ризику переховування від слідства та суду у даному конкретному кримінальному провадженні. Інформації, яка б свідчила, що підозрюваний перебуває у розшуку суду не надано.

При встановленні актуальності ризику впливу на свідків, суд виходить з наданої прокурором інформації стосовно встановлених стороною обвинувачення свідків, які допитані під час досудового розслідування. Отже прокурором на даний час не доведено, що ОСОБА_5 може впливати на вже допитаних свідків таким чином, що можуть спотворитися фактичні обставини справи, не обґрунтовано щодо яких показів конкретних свідків може бути вчинено залякування чи тиск підозрюваним, який вину у інкримінованому йому злочині визнає. Не зазначено прокурором і стосовно встановлення нових свідків події, вплинути на яких може підозрюваний, у разі перебуваючи на волі.

Необґрунтованим є також і посилання прокурора на неможливість завершення у межах строку досудового розслідування досудового слідства через очікування висновків автотоварознавчої експертизи щодо встановлення вартості завданих збитків та експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів у даному кримінальному провадженні, як на підставу для продовження строку тримання під вартою підозрюваного. У даному випадку прокурором не доведено яким чином останній може зашкодити слідству у випадку перебування на волі.

Слідча суддя зазначає, що перебіг досудового розслідування, стадія провадження, вік обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, та час перебування особи під вартою переконує у зменшенні ризиків,передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, запобігти яким можливо шляхом застосування до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який при фактичних обставинах справи та повідомленої ОСОБА_5 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчої судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу. З досліджених матеріалів не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права підозрюваного на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, аналізуючи приведені вище норми чинного законодавства та встановлені обставини, слідча суддя приходить до висновку, що продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість. Враховуючи вказані обставини суд вважає, що саме такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт в змозі забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків на цій стадії кримінального провадження.

При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткові гарантії дотримання підозрюваним ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки, а також не зашкодить встановленню важливих обставин у кримінальному провадженні.

Керуючисьст.ст. 176, 177 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 376 КПК України, слідча судя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (без застосування електронних засобів контролю) із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки:

- цілодобово перебувати та без дозволу прокурора, слідчого чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та/або потерпілим у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити у межах строку досудового розслідування, тобто по 22.09.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 серпня 2023 року.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1