Справа № 932/2199/23
Провадження №1-кс/932/1279/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000350 від 10.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000350 від 10.02.2023 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .Огли виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення людини, а саме ОСОБА_12 вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

29.03.2023 приблизно о 19 год. 13 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою, групою осіб, знаходячись за адресою: м. Дніпро, провулок Штабний, 8 дочекавшись, коли ОСОБА_12 вийде з таксі усвідомлюючи, що за законом вони не мають права позбавляти волі іншу особу, всупереч вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, підійшли до ОСОБА_12 , оточивши його з різних сторін, почали словесно змушувати його проїхати з ними у невідомому напрямку, що ОСОБА_12 робити відмовлявся, після чого ОСОБА_11 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб відчинив двері автомобілю марки «Skoda Rapid» д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , нехтуючи конституційними правами схопили ОСОБА_12 під руки, таким чином подолали його волю до опору та заштовхнули його до салону позбавивши ОСОБА_12 можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування.

Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_12 реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України незаконно викравши останнього.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

29.03.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 КК України:

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, прохав таке задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000350 від 10.02.2023 року внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України.

29.03.2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у незаконному викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення фактично свідчать докази, додані до клопотання, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 30.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол обшуку автомобіля марки «Skoda Rapid»; протокол обшуку автомобіля марки автомобіль марки «Volkswagen CC» д.н.з. НОМЕР_2 ; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованою.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя зазначає таке.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, підозрюваний раніше не судимий, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, або підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню, слідчому судді не надано, у зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку про те, що тримання під вартою, як запобіжний захід, не може бути застосований до підозрюваного.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що є тривалим, що може спонукати його до зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.

Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваному відомі адреси проживання свідків та потерпілих вказаного кримінального провадження, беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

До такого висновку приходжу і тому, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ґрунтується, в основному, саме на показаннях свідків та потерпілих, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та не давав підстав вважати, що він має наміри у майбутньому вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому наразі підозрюється, вважаю, що ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, свого підтвердження під час розгляду клопотання не знайшов.

У зв`язку із тим, що як було встановлено в судовому засіданні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , однак, прокурором було обгрунтовано причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин ранку наступного дня, за місцем його фактичного проживання, яке повідомлено підозрюваним у судовому засіданні: АДРЕСА_1 .

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні.

Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є перешкодою для реалізації встановлених ризиків.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування, що залишився по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого в період часу з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- цілодобово носити електронний засіб контролю;

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 30 травня 2023 року включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1