Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 318/328/21
Провадження №: 1-і/332/59/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 60000559 від 09.02.2020 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 30.04.2023, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та незаконний вплив на потерпілого, свідків, експертів, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення, що вказані у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Вважає, що прокурором невірно кваліфіковані його дії. Просив обрати більш м`який запобіжний захід. Пояснив, що у нього є адреса, за якою він може перебувати під домашнім арештом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває під вартою, тому ризики, на які посилається прокурор, значно перевищені. Також просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 09.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що неодноразово продовжувався.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

02.03.2023 Заводським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 30.04.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, який законодавцем віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, а отже має слабкі соціальні зв`язки, що вказує на те, що обвинувачений вжити заходів, щоб уникнути відповідальності, тобто переховуватися від суду. Також з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може незаконно вплинути на потерпілу, свідків та експертів у цьому ж провадженні.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом також узято до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Посилання обвинуваченого на той факт, що прокурором невірно кваліфіковані його дії, у зв`язку із чим є безпідставним його тримання під вартою, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Так, слідчий суддя (суд) на етапі обрання запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя (суд) на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 338 КПК України лише прокурор має право змінтити обвинувачення під час судового розгляду.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинувачений має виконувати певні обов`язки, а також суд має вказати адресу проживання обвинуваченого, за якою буде здійснюватися контроль виконання цих зобов`язань, однак, наразі, встановити за якою адресою буде проживати обвинувачений суд не може, через відсутність достовірної інформації.

Крім того, адреса місця реєстрації та проживання обвинуваченого перебуває на території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, що наразі є тимчасово окупованою територією, у зв`язку з чим на теперішній час відсутня будь-яка можливість контролю за зобов`язаннями ОСОБА_4 .

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25 квітня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1