Номер провадження № 1-кп/756/616/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора поданого в рамках судового провадження про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває на розгляді наведене кримінальне провадження.

1.2. Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ст. 331 КПК України про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що обраний запобіжний захід закінчується 16.05.2023. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_5 , у випадку не продовження застосування запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на представника потерпілого та свідків, учинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки останній усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_5 може незаконно впливати на представника потерпілого та свідків, місця проживання яких відомі обвинуваченому в результаті ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Обвинувачений шляхом вмовляння, погрози або підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, що негативно вплине на розгляд судового провадження.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що останній не має офіційного джерела доходу, належних засобів для існування, не займається суспільно-корисною працею, вчинив злочин в умовах воєнного часу.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких.

3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

3.3. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури обрання чи продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

3.4. Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та стороною захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, учинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в країні триває воєнний стан, а також і те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, а отже не має сталих доходів.

Проте суд не погоджується з ризиком п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі дії слід оцінювати з поведінки обвинуваченого.

3.5. Отже, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу на строк 60 днів із дотриманням умов домашнього арешту, зобов`язав з`являтися до суду за першим викликом, та покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема не відлучатися з місця проживання в межах часу заборони залишати житло, повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання, здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування зі свідками та представниками потерпілих у межах вказаного судового провадження.

Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - домашній арешт, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризику, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження відповідно до вимог ст. 331 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

Слід також урахувати, що наразі триває воєнний стан, а з 00:00 год до 05:00 год. в місті Києві діє комендантська година, під час якої забороняється цивільним особам перебувати на вулиці. Тож застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, який за своїм змістом наразі майже відповідає комендантській годині, є найменш обтяжливим запобіжним заходом, та на думку суду, найменше порушує права обвинуваченого.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 199, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає в забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , кожного дня з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, зобов`язав його з`являтися до суду за першим викликом.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- не відлучатися з місця проживання в межах часу заборони залишати житло;

- повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та представниками потерпілих у межах вказаного судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 09.07.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляд справи по суті.

Суддя ОСОБА_1