Справа № 191/968/22
Провадження № 1-кп/191/74/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 30 березня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Старобільськ Луганської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметник 4 спеціальної комплексної інформаційно телекомунікаційної апаратної (СКІТА-04) відділення зв`язку прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2021 року сержанта ОСОБА_5 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 4 спеціальної комплексної інформаційно-телекомунікаційної апаратної (СКІТА-04) відділення зв`язку прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14.03.2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

25 лютого 2022 року сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби Державній прикордонній службі України.

З цією метою 25 лютого 2022 року близько 12 годин 00 хвилин сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, в умовах воєнного стану, після бойового зіткнення порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно залишив місце служби, а саме: район виконання завдання прикордонною комендатурою швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану.

Цього ж дня, сержант ОСОБА_5 , діючи з метою ухилитись від військової служби, убув у місто Дніпро, де проводив час та займався справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби до моменту повідомлення йому про підозру 11 квітня 2022 року.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 було укладено угоду від 08 червня 2023 року по кримінальному провадженню про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно та у повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання: за ч.4 ст.408 КК України із застосуванням ст.ст.58, 69 КК України у виді службового обмеження строком на два роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % від суми грошового забезпечення.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.2 ч.1ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким .

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи. Також просила врахувати лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким він клопоче перед судом про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, для можливості в подальшому сержанту ОСОБА_5 виконувати військові обов`язки в зоні ведення бойових дій.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, в обсязі підозри та змісту обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що він щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, визнав винуватість, а відтак, при призначенні йому покарання до нього може бути застосовані положення ст.ст.58, 69 КК України.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання за ч.4 ст.408 КК України узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, у відповідності до наявності у справі сукупності пом`якшуючих та виключних обставин, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.58, 69 КК України.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Також судом враховано лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким він клопоче перед судом про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, для можливості в подальшому сержанту ОСОБА_5 виконувати військові обов`язки в зоні ведення бойових дій. Зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_5 став на шлях виправлення, у квітні 2022 року разом з батьками виїхав з окупованої території України, постійно знаходиться на підконтрольній території України та підтримує зв`язок з безпосереднім керівництвом. Окрім цього, сержант ОСОБА_5 , виявив бажання продовжити службу та приймати участь в бойових діях.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, зрозумів та усвідомив протиправність своєї поведінки, суд вважає, що є всі підстави для затвердження угоди , укладеної між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373,374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 червня 2023 року, укладену між прокуроромЛуганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.58 КК України замість 2 (двох) років позбавлення волі призначити ОСОБА_5 покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % від суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1