Справа 758/5247/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2797/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

06 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року клопотання захисника задоволено, ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Так, 18.06.2022 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Конча Заспа», що розташована по вулиці Генерала Матикіна в м. Києві, а саме на асфальті біля смітника побачив та підібрав прозорий безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містив 9 (дев`ять) прозорих безбарвних пакетів з полімерного матеріалу з пазовими замками із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс. В цей час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - канабіс для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 підібрав вказаний прозорий безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містив 9 (дев`ять) прозорих безбарвних пакетів з полімерного матеріалу з пазовими замками із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс, який помістив до спідньої білизни (трусів) одягнених на ньому на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - канабіс, незаконно перевіз його при собі маршрутним таксі до зупинки громадського транспорту, що розташована неподалік станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

Після чого, ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - канабіс, пішки попрямував до станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де того ж дня, тобто 18.06.2022 приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у вестибюлі станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у спідній білизні (трусах) одягнених на ньому, знаходиться наркотичний засіб - канабіс, який він незаконно придбав, зберігав та перевозив при собі за вищевикладених обставин для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_8 був запрошений до приміщення кімнати поліції на станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у присутності двох понятих чоловічої статі, надав з метою вилучення, а саме самостійно дістав із спідньої білизни (трусів) одягнених на ньому, прозорий безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містив 9 (дев`ять) прозорих безбарвних пакетів з полімерного матеріалу з пазовими замками із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс.

Суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_8 згідно виписки, наданій КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року №1373/1377 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності. Активне вживання», із врахуванням того, що обвинувачений добровільно звернувся для проходження лікування, прийшов до переконання про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що суд належним чином не перевірив виконання обвинуваченим умов, визначених ч.4 ст. 309 КК України, а саме встановив, чи страждав ОСОБА_8 на наркоманію, не звернув уваги на те, що ОСОБА_8 звернувся до лікувальної установи майже через вісім місяців після вчинення кримінального правопорушення та на стадії судового розгляду - останнє слово обвинуваченого, не визнаючи при цьому вини у вчиненому. При цьому, прокурор вказує, що в ході всього судового процесу обвинувачений категорично стверджував, що він не є особою, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини та відповідно і жодної залежності у нього не має.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, до Подільського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000223 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту.

Під час судового розгляду захисником було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності, що підтверджується відповідною довідкою медичної установи.

За результатами розгляду клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого норми ч.4 ст. 309 КК України та звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 309 КК України закрив на підставі ч.4 ст. 309 КК України у зв`язку з добровільним лікуванням від наркоманії.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі - Закон № 62/95-ВР): добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами - умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія». Діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією (ст. 12 Закону № 62/95-ВР).

Відповідно до висновку про застосування норми права, а саме ст. 309 ч. 4 КК України, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року в справі № 357/11205/19 особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ст. 309 ч. 1 КК України. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд першої інстанції встановив, що згідно виписки, наданій КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року №1373/1377 ОСОБА_8 поступив по самозверненню та перебував на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності. Активне вживання», рішенням ЛКК від 14.02.2023 року хворому встановлено діагноз F12.24, що констатує факт наявності синдрому залежності та розладів психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, тобто наявності у хворого такого захворювання як «наркоманія».

Об`єктивних підстав не довіряти фактам про те, що до лікувального закладу ОСОБА_8 звернувся добровільно з метою вилікуватися від наркоманії, у суду першої інстанції не було, як немає таких підстав і у колегії суддів. Жодного підтвердження того, що обвинувачений проходив лікування виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності матеріали провадження не містять.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд не встановив, чи страждав ОСОБА_8 на наркоманію, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки по - перше, з 1999 року в Україні офіційно запроваджено міжнародну класифікацію хвороб десятого перегляду (МКХ-10), відповідно до якої усі види залежності від психоактивних речовин кодують у рамках діагностичного модуля F10 - F19, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин» і діагноз «наркоманія» не встановлюється.

А по - друге, з виписки медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року №1373/1377 вбачається, що рішенням комісії ЛКК від 14.02.2023 ОСОБА_8 був встановлений діагноз F12.24 «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності. Активне вживання», що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора, як підстави для скасування ухвали суду, про те, що ОСОБА_8 не визнавав своєї вини, оскільки звільнення особи, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України не потребує такої обов`язкової обставини, як визнання вини.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 звернувся до лікувальної установи майже через вісім місяців після вчинення кримінального правопорушення, то вони є безпідставними з огляду на те, що добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_8 дійсно страждав на захворювання з діагнозом діагноз F12.24 «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності. Активне вживання», ту обставину, що він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії, то наведене вище свідчить про те, що визначені кримінальним законом (ч. 4 ст. 309 КК України) умови ОСОБА_8 виконано, а тому, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах постановив рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Подільського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя