справа № 361/6420/23
провадження № 1-кс/361/1268/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002655 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

встановив:

09.08.2023 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002655 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002655 від 01.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.07.2023 близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звернув свою увагу на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двоюрідну сестру своєї дружини, яка також перебувала на подвір`ї за вказаною адресою, достовірно знаючи що ОСОБА_6 є малолітньою особою, якій 13 років, почав словесно залицятися до потерпілої.

В подальшому, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, а також приховування їх від оточуючих, відвів ОСОБА_6 , до приміщення дровника, який знаходиться на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де запропонував вступити з ним у статевий акт.

Після чого, того ж дня близько 23 год. 15 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні дровника, який знаходиться на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та характер своїх дій, розуміючи що ОСОБА_6 є особою, якій не виповнилось 14 років, поставив останню на коліна, та намагався своїм статевим членом вступити з нею в статевий акт, орально-генітальним способом, проте вказані дії не довів до кінця так як потерпіла зуби та рот не відкрила.

Після чого, в той же час ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитися у вказаному вище місці, та реалізацію свого злочинного та протиправного умислу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та характер своїх дій, розуміючи що ОСОБА_6 є особою, якій не виповнилось 14 років, підняв її на ноги, повернув до себе задом та вступив з нею у статевий акт природнім шляхом, генітальним способом та таким чином вчинив дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

01.08.2023 старшим слідчим СВ Броварського РУП проведено огляд місця події, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Samsung», моделі Galaxy A13 SM-A135 F/DSN IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта з № НОМЕР_3 який поміщено до експертного спец пакету SUD 2106859;

- простирадло з візерунками квітів та покривало в клітинку який поміщено до експертного спец пакету INZ4067740, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 01.08.2023 речі, вилучені під час проведення огляду місця події визнано речовими доказами.

Відповідно до Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2015, номер запису про право власності 11943470 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , тобто матері потерпілої.

У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Оскільки, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне для забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення судових експертиз в рамках розслідування даного кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, а також у зв`язку з тим, що виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході огляду місця події майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung», моделі - Galaxy А13 SM-A135 F/DSN ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 та сім-карта з № НОМЕР_3 та простирадло з візерунками квітів й покривало в клітинку, що належить ОСОБА_6 , що містить на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення, тому з метою їх збереження для подальшого проведення експертних досліджень, що забезпечать повноту, об`єктивність проведення досудового розслідування та притягнення винного до кримінальної відповідальності.

Незастосування арешту на вищевказане майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий Броварського РУП ГУНП в Київській області, будучи повідомленим про день і час розгляду клопотання, до суду не з`явився, подав до суду заяву якою просить проводити судовий розгляд без його участі.

Власник вилученого майна у судове засідання не прибув повідомлявся судом належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття слідчого та власника майна, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання, яке має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Так, слідчим суддею було встановлено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002655 від 01.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

01.08.2023 старшим слідчим СВ Броварського РУП ОСОБА_8 проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Samsung», моделі Galaxy A13 SM-A135 F/DSN IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта з № НОМЕР_3 який поміщено до експертного спец пакету SUD 2106859;

- простирадло з візерунками квітів та покривало в клітинку який поміщено до експертного спец пакету INZ4067740, які належать потерпілій ОСОБА_6 , та визнано речовими доказами.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події від 01.08.2023, є збереження речового доказу з метою проведення екпсертного дослідження та запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002655 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», моделі - Galaxy А13 SM-A135 F/DSN ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 , простирадло з візерунками квітів та покривало в клітинку, яке належать потерпілій ОСОБА_6 , що вилучені під час огляду місця події від 01.08.2023 року у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1