Справа № 451/929/23
Провадження № 1-кп/451/88/23
ВИРОК

іменем України

31 липня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000052 від 13.06.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с. Щуровичі Радехівського району

Львівської області, українця, громадянина

України, з середньою-спеціальною освітою,

одруженого, не працюючого, не адвокат, не нотаріус та не депутат, зареєстрованого на

АДРЕСА_1 та фактично проживаючого на

АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 на початку червня 2022 року знайшовши оголошення в мережі Фейсбук звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, якій надав свої анкетні дані та особисту фотографію з метою виготовлення цією особою посвідчення водія на його ім`я із внесенням відомостей про право на керування категоріями В1, В, С1, С, Б1, Б, ВЕ, С1Е, СЕ. Невстановлена досудовим розслідуванням особа після отримання

від ОСОБА_3 необхідних анкетних даних, із нанесенням реквізитів ТСЦ 4646 у посвідченні водія, серії НОМЕР_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів виготовила підроблений офіційний документ - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , вказавши до нього завідомо недостовірні відомості про право на керування категоріями В1, В, СІ, С, Б1, Б, ВЕ, С1Е, СЕ, при цьому посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ТСЦ 4646 на ім`я ОСОБА_3 не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні пособництва у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 12.06.2023 приблизно о 22:30 год. ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, оскільки він у передбаченому Законом порядку в Сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України для видачі посвідчення водія не звертався та придбав через мережу «Інтернет» у невстановленої досудовим розслідуванням особи, представив його працівникам ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області для підтвердження права керування транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно у передбаченому Законом порядку в Сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України для видачі посвідчення водія не звертався, його придбав через мережу «Інтернет» у невстановленої особи, надав свої анкетні дані та фотографію та представив його працівникам поліції після зупинки транспортного засобу для підтвердження права керування транспортним засобом. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає встановленим і доведеним зібраними матеріалами факт вчинення ОСОБА_3 своїми умисними діями кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, та конкретні обставини їх вчинення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, а також з огляду на обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання в межах санкції статтей закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст.50 КК України, мети покарання.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, також свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 , вчинивши кримінальні проступки, своєю поведінкою (повне, беззаперечне визнання вини, щире каяття) продемонстрував усвідомлення протиправності вчинених ним суспільно небезпечних діянь.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 ст.124 КПК України.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт, необхідно вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п"ятдесять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 , в дохід держави судові витрат за проведення судової технічної експертизи по справі на загальну суму 1912 (одна тисяча дев"ятсот дванадцять) гривень.

Речові докази:

посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.05.2022 територіальним

сервісним центром №4646 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається у Спец пакеті Національної поліції №INZ2037960 при матеріалах кримінального провадження №0000052 від 13.06.2023 знищити;

оптичний диск DVD-R з відеофайлами ( чотирма) із службового автомобіля, марки Пежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 та нагрудної камери №001845 поліцейського ОСОБА_5 і нагрудної камери №001850 поліцейського ОСОБА_6 - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000052 від 13.06.2023.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 13.06.2023 - скасувати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_7