Номер провадження: 11-сс/813/1002/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 року, про залишення без задоволення скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001391 від 08 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 року була залишена без задоволення скарга захисника ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001391 від 08 червня 2018 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001391 від 08 червня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що підозра ОСОБА_8 була складена та підписана 19 березня 2020 року, а не 30 березня 2020 року, як зазначив слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять вказівку на те, що орган досудового розслідування 19 березня 2020 року звертався до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання захисника, що свідчить про порушення права ОСОБА_8 на захист.

Захисник зазначив, що ОСОБА_8 за народженням росіянка, українською мовою не володіє, однак матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що повідомлення про підозру було переведено на російську мову.

Захисник вважає, що наявність в матеріалах кримінального провадження фотосканів поштових конвертів не можуть бути доказами надіслання повідомлення про підозру, що свідчить про відсутність факту вчинення дій щодо вручення ОСОБА_8 у передбачений законом строк та спосіб повідомлення про підозру від 19 березня 2020 року.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів обґрунтованості повідомлення про підозру, на підставі яких можна визначити вірогідність та достатність підстав причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та матеріали за скаргою захисника, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що в СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області (Шевченківським ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001391 від 08.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається із витягу з ЄРДР №00001391, 08.06.2018 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення правова кваліфікація - ч.1 ст.185 КК України.

30.03.2020 старший слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 прийняв постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення із ч.1 ст.185 КК України на ч.4 ст.190 КК України.

Апеляційним судом встановлено, що 30.03.2020 щодо ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Положеннями Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якими частину першу статті 303 КПК України доповнено пунктом 10 такого змісту: «10) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після сплину одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником».

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні належні докази надіслання ОСОБА_8 повідомлення про підозру, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно зі ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що письмову копію повідомлення про підозру орган досудового розслідування направляв за відомими адресами місця перебування ОСОБА_8 .

Крім того, на її електронну пошту також була надіслана копія повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя у цій частині обґрунтовано не встановив таких суттєвих порушень, які б вимагали постановлення рішення про скасування повідомлення про підозру.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що орган досудового розслідування не зміг встановити місцезнаходження підозрюваної, у зв`язку із чим вона була оголошена у розшук, щодо неї ініціювати питання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та заочно обрано такий запобіжний захід.

Разом з тим, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріали кримінального провадження не містять вказівку на те, що орган досудового розслідування звертався до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання захисника, що свідчить про порушення права ОСОБА_8 на захист, оскільки під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у судовому засіданні приймала участь захисник за дорученям Центру безплатної вторинної правової допомоги адвокат ОСОБА_10 .

Також, у своїй апеляційній скарзі захисник зазначив про те, що ОСОБА_8 за народженням росіянка, українською мовою не володіє, однак матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що повідомлення про підозру було переведено на російську мову.

Так, зі змісту оскарженої ухвали убачається, що прокурор в судовому засіданні вказував на те, що переклад повідомлення про підозру не здійснювався на російську мову з тих підстав, що ОСОБА_8 хоч і є громадянкою рф, однак вона мала посвідку на постійне проживання в Україні, картку платника податків, займалась офіційною підприємницькою діяльністю в Україні.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про наявність підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_8 в достатній мірі розуміє українську мову, а тому не може вважатися порушенням відсутність перекладу повідомлення про підозру на російську мову.

Крім того, такі висновки слідчого судді відповідають загальним засадам кримінального провадження, відповідно до яких - особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів обґрунтованості повідомлення про підозру, на підставі яких можна визначити вірогідність та достатність підстав причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Так, питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч.4 ст. 87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

Апеляційний суд констатує, що оцінка достатності доказів для встановлення події чи складу злочину є питаннями наступних етапів і слідчий суддя неуповноважений вирішувати чи доводять докази отримані стороною обвинувачення фактичні обставини правопорушення.

Разом з тим, вірними є висновки слідчого судді про те, що ті докази, які зібрала сторона обвинувачення, а саме допити свідків, потерпілого на цій стадії кримінального провадження є достатньо з огляду на критерій, що застосовується під час цієї стадії провадження для прийняття рішення про обґрунтованість підозри.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника, щодо відсутності достатніх доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , оскільки відповідно до статей 89, 94 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного та оцінка зібраних доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності здійснюється судом за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено жодних підстав для визнання доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_8 , недопустимими, в контексті положень ч.4 ст.87 КПК України, тобто, які були отримані органом досудового розслідування внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про те, що на даній стадії кримінального провадження відсутні підстави вважати, що докази були отримані з істотним порушенням право і свобод людини.

У своїй апеляційній скарзі захисник також не навів будь-яких обставин, які б свідчили про те, що наданий час отримані докази, які спростовують відомості викладені в повідомленні про підозру.

В свою чергу, апеляційний суд, дослідивши повідомлення про підозру ОСОБА_8 вважає, що вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, було складено та надіслано ОСОБА_8 у відповідності до вимог КПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необґрунтованість доводів захисника ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001391 від 08 червня 2018 року, у зв`язку з чим залишив скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 276-278, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 року, якою залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001391 від 08 червня 2018 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3