Справа № 186/698/23
Провадження № 1-кп/0186/137/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 13 січня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, який має на утриманні малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 (приймає участь у відеоконференції)

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_5

В с т а н о в и в:

23 травня 2023 року на розгляд до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК Українита ОСОБА_5 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні прокурор просила призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та розглядати його суддею одноособово, також прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів та обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначила, що розгляд кримінального провадження не розпочатий, а з метою виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу, так як ризики, які були заявлені на момент обрання запобіжного заходу, та полягають в тому, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин з корисливих мотивів, на даний час не зменшилися.

Прокурор ОСОБА_8 прохала суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням обвинуваченому застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 гривень 00 копійок.

Крім того, прокурор прохала суд обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням обвинуваченому застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 214720 гривень 00 копійок.

Підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. На час підготовчого судового засідання зазначені вище ризики не зменшилися.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вважали, що необхідно застосувати відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як останній не має наміру ухилятися від суду та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Прохали суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Обвинувачений ОСОБА_5 прохав суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, та відмовити прокурору в обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що в ході досудового розслідування слідчим суддею було обрано відносно нього міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначена ухвала була залишена без змін Дніпровським апеляційним судом. Порушень умов запобіжного заходу ним допущено не було, а тому вважає, що відсутні підстави для обрання відносно нього більш тяжкого запобіжного заходу тримання під вартою. Прохав суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Судом встановлено, що обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України, процесуальних порушень, перешкоджаючих розгляду справи в суді, не виявлено.

Підстав для закриття провадження у справі, повернення обвинувального акту прокурору, направлення обвинувального акту для визначення підсудності судом не встановлено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Підстав, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні судом не встановлено, тому суд доходить висновку щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 36 днів, строк тримання під вартою закінчується о 15 годині 15 хвилин 01 червня 2023 року.

Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, власне житло відсутнє, за місцем реєстрації не проживає, що підтверджує наявність ризику, що обвинувачений може переховуватися від суду. Крім того прокурор зазначає, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин з корисливих мотивів. Прокурор вважає, що на даний час зазначені вище ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, а тому наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.

Суд, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Доказів, наявності ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України в ході судового розгляду не встановлено.

Суд не вбачає підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_11 не спростовують існування вищевказаних ризиків. Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Такою сумою застави суд визначає тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року залишена буз змін, було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, починаючи з 04 квітня 2023 року по 04 червня 2023 року.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене та те, що прокурором у судовому засіданні не доведені обставини, передбачені пунктом 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначеним у клопотанні, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому з врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне обрати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.314-316, 27 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 13 січня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на 13 годину 00 хвилин 07 червня 2023 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, під вартою на строк 60 днів по 27 липня 2023 року включно.

Визначити заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає: АДРЕСА_2 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто по 27 липня 2023 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати постійне місце проживання по АДРЕСА_3 цілодобово на час дії запобіжного заходу.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати до суду на кожну вимогу;

-повідомляти суд про зміну місця проживання;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим негайно після її оголошення та направити до ДУВП № 4 для виконання та захиснику ОСОБА_9 до відома.

На ухвалу в частині продовження міри запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1