Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2649/22
номер провадження 1-в/695/124/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша матеріали подання Золотоніського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого 27.09.2022 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання

ВСТАНОВИВ :

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України його було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Так як ОСОБА_5 не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: 17.11.2022 року, 20.04.2023 року, 04.05.2023 року та 18.05.2023 року не прибував на реєстрацію, то Золотоніський РВ філії ДУ «Центр пробації» направив подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Представник Золотоніського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 у судовому засіданні своє подання підтримала в повному обсязі та додатково надала копію постанови, винесеної 02.05.2023 року в.о. ДОП СП Золотоніського РВП стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання органу з питань пробації підтримала, так як вважає, що поважність причин неявки на реєстрацію не стверджено належними доказами.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що не прибував на реєстрацію, так як на роботі зірвав спину, бо працює неофіційно по будівельних роботах. По телефону представника пробації він повідомляв та повідомив, що прибуде на реєстрацію 23.05 2023 року. Засуджений зобов`язується вести законослухняний спосіб життя, просить суд не задовольняти подання органу пробації.

Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2022 року року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України його було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Із 14.11.2022 року ОСОБА_5 перебуває на обліку в Золотоніському РВ філії ДУ «Центр пробації».

14.11.2022 року засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки за вироком суду, встановлені дня явки на реєстрацію, відібрана підписка, також із засудженим було проведено роз`яснювальні бесіди профілактичного характеру про недопущення скоєння повторного злочину, порушення громадського порядку, необхідності виконувати обов`язки за вироком суду.

Як вбачається з матеріалів подання засуджений ОСОБА_5 дійсно 17.11.2022 року, 20.04.2023 року, 04.05.2023 року та 18.05.2023 року не прибував на реєстрацію.

Проте неявки ОСОБА_5 без підтвердження поважності причин жодних негативних наслідків для суспільства не спричинили.

На підставі постанови, винесеної 02.05.2023 року в.о. ДОП СП Золотоніського РВП ГУ НП України в Черкаській області, ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

З поданих органом пробації матеріалів вбачається, що засудженим вчинено одне адміністративне правопорушення.

Вирішуючи подання органу пробації, суд також бере до уваги, що до кримінальної відповідальності за час іспитового строку засуджений ОСОБА_5 не притягувався.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що наявність неявок без документального підтвердження поважних причин на реєстрацію ОСОБА_5 та вчинення одного адміністративного правопорушення, за відсутності інших компрометуючих обставин не може бути свідченням небажання останнього ставати на шлях виправлення та бути достатнім для висновку про доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. Більше того неявки ОСОБА_5 жодних негативних наслідків для суспільства не спричинили.

Так згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціації та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляді подання судом не встановлено ні умислу засудженого ОСОБА_5 на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, ні обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказані у поданні обставини не містять достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, а тому за вказаних обставин у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання Золотоніському РВ філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 27.09.2022 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, для відбуття призначеного судом покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Повний текст ухвали оголошено 31 серпня 2023 року о 17.00 год.

Суддя: ОСОБА_1