Справа №443/912/23
Провадження №1-кп/443/105/23
ВИРОК

іменем України

23 травня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесене до ЄРДР за реєстраційним №0000040 від 13.04.2023 та № 0000337 від 03.05.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ясний Оренбурзької області російської федерації, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина російської федерації, не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 2 статті 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 12.04.2023 близько 21 год 00 хв знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , який виник через особисті неприязні відносини, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс три удари кулаком правої руки по голові та удар правою ногою по тулубу ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 1 статті 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 01.05.2023 приблизно о 17 год 00 хв на тротуарі по вулиці Шевченка в місті Ходорів Стрийського району Львівської області знайшов металевий кастет та маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, залишив його при собі. Надалі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, розуміючи, що придбаний ним кастет являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, добровільно не здав кастет до правоохоронних органів, почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу, а 02.05.2023 о 20 год 30 хв на території парку ім. Т.Г. Шевченка, що у м. Ходорів по вулиці Шевченка Стрийського району Львівської області працівниками поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, які здійснювали патрулювання даної території, у ОСОБА_7 був виявлений металевий кастет, який відповідно до висновку експерта являється холодною зброєю ударно-дробильної дії кастетом, виготовленим кустарним способом, та який без передбаченого законом дозволу останній носив при собі до 02.05.2023.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 2 статті 263 КК України.

Позиція сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, вважає за доцільне не здійснювати дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, які сторонами не оспорюються, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Обвинувачений вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125, частиною 2 статті 263 КК України, визнав повністю, ствердив суду, що він не оспорює обставини кримінального правопорушення, правильно розуміючи їх зміст і наслідки такої позиції, яка є добровільною, та не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів.

Потерпілий ствердив суду, що не оспорює обставини кримінального провадження і не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів та не здійснення дослідження інших доказів щодо зазначених обставин.

Застереження щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

Суд, зважаючи на думку учасників судового провадження, з`ясувавши, що ними не оспорюються обставини кримінального провадження та правильно розуміється зміст цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені частиною 2 статті 394 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо зазначених обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання, за змістом яких після роботи, ввечері, у темну пору доби зайшов до знайомої. Потерпілий спустився з другого поверху та почав його ображати. Він не стримався та ударив потерпілого. Вважає, що зробив неправильно. Крім цього, у травні 2023 року він у центрі м. Ходорів знайшов кастет. Оскільки той мав сувенірний вигляд, вирішив забрати з собою і носив у кишені штанів. Наступного дня на пропозицію працівників поліції добровільно його видав. Шкодує про вчинене.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним:

факт спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України;

факт носіння ОСОБА_3 кастету без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком (частина 1 статті 125 КК України) та нетяжким злочином (частина 2 статті 263 КК України).

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений.

Також, суд враховує думку потерпілого, який має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, однак просить його суворо не карати.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особу винного, який раніше не судимий, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги посткримінальну поведінку обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчинених суспільно небезпечних діянь і готовність нести кримінальну відповідальність, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 та частини 2 статті 263 КК України, з урахуванням вимог частини 1 статті 70 КК України (сукупність кримінальних правопорушень), у виді штрафу.

Інші передбачені санкціями частини 1 статті 125 та частини 2 статті 263 КК України види покарання, а саме: громадські роботи, арешт, обмеження волі або позбавлення волі, на переконання суду, є надто суворими покараннями з огляду на встановлені судом обставини кримінального провадження та не відповідатимуть меті покарання, а виправні роботи не можуть бути призначені обвинуваченому через відсутність у нього офіційного працевлаштування.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Підстав для обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 381 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 2 статті 263 КК України, і призначити йому покарання:

за частиною 1 статті 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

за частиною 2 статті 263 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази (відповідно до постанови про визнання предмету в якості речового доказу від 03.05.2023), а саме: металевий предмет, ззовні схожий на кастет (вилучений 02.05.2023 на території парку ім. Т.Г. Шевченка у м. Ходорів по вул. Шевченка Стрийського району Львівської області) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1