Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4306/23
Номер провадження 1-кс/711/1239/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , подане в рамках кримінального провадження №0000774 від 14.05.2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсохуватка Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, який не є особою з інвалідністю, пенсіонера, працюючого заступником голови Фермерського господарства «Імені В.М. Чкалова», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000774 від 14.05.2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000774 від 14.05.2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2023, близько 13 год. 15 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власним автомобілем «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав до домоволодіння АДРЕСА_2 , і проник до житлового будинку вищевказаного домоволодіння, де під час конфлікту із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння смерті іншій людині здійснив один постріл із власного мисливського карабіну «МКМ-072 кал. 7,62х39», який він приніс із собою, у ділянку нижньої щелепи ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови та шиї, розтрощення нижньої щелепи, шийного відділу хребта, ушкодження спинного мозку, від яких настала смерть потерпілого.

14.05.2023 СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000774 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.05.2023 о 13 год. 55 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15.05.2023 ОСОБА_5 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

16.05.2023 ухвалою Уманського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 12.07.2023 включно.

Крім того, 15.05.2023 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою звернулась ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 14.05.2023, близько 13 год. 16 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , наніс їй тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, закритого потрійного перелому лівої велицевої кістки без зміщення, закритого уламкового перелому кісток носа зі зміщенням уламків, закритого перелому 4 ребра справа, відкритого перелому середньої фаланги ІІІ пальця лівої кисті, з раною м`яких тканин ІІІ пальця лівої кисті, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також закритого уламкового перелому кісток носа зі зміщенням уламків, забійних ран волосистої частини голови, лобної ділянки зліва та справа, лівої та правої брови, в ділянці правого крила носу, верхньої губи та правої вушної раковини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За вказаним фактом СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області 15.05.2023 розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000776 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15.05.2023 постановою процесуального прокурора матеріали кримінальних проваджень №0000774 від 14.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та №0000776 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний реєстраційний номер №0000774 від 14.05.2023.

В подальшому склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000774 від 14.05.2023 року перекваліфіковано із ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України.

31.05.2023 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

29.06.2023 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000774 від 14.05.2023 року продовжено до 14.08.2023.

Слідчий вказує,що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Розсохуватка Катеринопільського району Черкаської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, пенсіонер, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, депутатом будь якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником ООС (АТО) не являється, раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколів огляду місця події від 14.05.2023 та від 15.05.2023 - домоволодіння АДРЕСА_2 ; даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 14.05.2023, під час особистого обшуку якого вилучено одяг підозрюваного зі слідами речовини бурого кольору та дозвіл на право зберігання та носіння двох одиниць зброї; даними протоколів огляду вилучених предметів від 15.05.2023; даними лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 № 168 від 15.05.2023; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_11 від 15.05.2023; виданим потерпілою відеозаписом із камер спостереження, що установленні в домоволодінні АДРЕСА_2 та протоколом огляду виданого відео від 16.05.2023; показаннями потерпілої ОСОБА_10 від 16.05.2023 та 29.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_12 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_13 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_11 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_14 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_15 від 14.05.2023; даними висновку експерта від 19.05.2023 №05-7-01/222 відносно ОСОБА_5 ; даними висновку експерта від 31.05.2023 №05-7-01/253 відносно ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, внаслідок особливої складності вказаного кримінального провадження завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, а саме: комплексної молекулярно-генетичної та балістичної експертизи, двох молекулярно-генетичних експертиз, проведення яких доручено ДНДЕКЦ МВС України; експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, судово-дактилоскопічної експертизи, виконання яких доручено Черкаському НДЕКЦ МВС України; судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 ; трьох судово-медичних (імунологічних) експертиз, трьох судово-медичних (цитологічних) експертиз, виконання яких доручено Черкаському обласному бюро СМЕ; судово-психіатричної експертизи, виконання якої доручено експертам Черкаської філії ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України»; повідомити про підозру з викладом всіх встановлених фактичних обставин провадження з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваного; виконати вимог ст. 290-291 КПК України; а також виконати інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом, їх кількість та складність.

Ініціатор клопотання зазначає, що без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст. 291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значення для судового розгляду в процесі доказування.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 12.07.2023, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з якими він знайомий, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий в клопотанні посилається на інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у якому зазначено, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1 11 даної частини вказаної статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено позбавлення волі у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 даної статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від вогнепального поранення голови та шиї, спричиненого від пострілу із мисливського карабіну, що належить підозрюваному, який приніс його до домоволодіння Вихристюків заздалегідь спорядивши його набоями та привівши у бойову готовність.

Допитаний в статусі підозрюваного ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_11 .. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вказують про неприязні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , наявність між ними ворожнечі та систематичного вчинення підозрюваним відносно потерпілої психічного та фізичного насильства.

Обставини вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, наявність заздалегідь спланованого умислу на позбавлення життя іншої особи, зухвала поведінка підозрюваного, який проник до житлового будинку із мисливським карабіном, здійснив щонайменше шість пострілів, один із яких став смертельним для особи похилого віку ОСОБА_11 , свідчать про несприйняття підозрюваним ОСОБА_5 існуючих в суспільстві норм та правил поведінки, свідоме їх ігнорування заради бажаного результату.

Зважаючи на тривалі неприязні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , наявність у нього дозволу на зберігання та носіння зброї, у тому числі яка не вилучена під час огляду місця події, існують обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_5 продовжуватиме злочинну діяльність та вчинятиме інші кримінальні правопорушення, у тому числі по відношенню до ОСОБА_10 .

Крім того, зважаючи на санкцію інкримінованого ОСОБА_5 злочину та міру покарання, що загрожує йому у випадку визнання винуватим, з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення.

Згідно викладених у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 166/313/17, від 13.08.2020 у справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 у справі № 0503/10653/2012 висновків, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою. Адже суворість призначеного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

ОСОБА_5 являється особою пенсійного віку, обмежень щодо перетину кордону на період запровадженого в країні воєнного стану не має, що свідчить про можливість його безперешкодного виїзду за межі України з метою уникнення відповідальності за скоєне. Більш того, підозрюваний має для цього всі можливості, адже до березня 2023 року він був засновником та беніфеціарним власником ФГ «Ім. В.П. Чкалова», статутний капітал якого наразі становить 17 551 133 грн.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не виключає ризиків впливу підозрюваним на потерпілу та свідків у провадженні. Оскільки показання підозрюваного різняться від показань наданих потерпілою ОСОБА_10 , тому не виключена можливість впливу підозрюваним на неї з метою надання свідчень на свою користь та уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік, стан здоров`я, відсутність перешкод виїзду за кордон, його майновий стан, наявність високих ризиків продовження ним протиправної поведінки, впливу на потерпілу та свідків, вчинення злочину в умовах воєнного стану, слідчий вважає, що лише тримання під вартою зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та дасть змогу запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин вбивство відноситься до насильницьких злочинів, наявні достатні підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, адже альтернативний запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий звертав увагу на те, що особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини подій свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України» , згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії», № 33977/97, п. 81 зазначив, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Слідчий вказує, що докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.

Необхідність у продовженні строків тримання особи під вартою не може оцінюватися виключно абстрактно, з урахуванням лише тяжкості злочину, однак, правовий висновок ЄСПЛ вказує на те, що тяжкість пред`явленого обвинувачення дає право вжити заходів забезпечення кримінального провадження із застосуванням тих заходів, які надають можливість досягти дієвості в цьому провадженні.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, рішення від 30.08.1990у справі «Фокс, Кемпелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія А № 182).

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення, обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що на даний час, ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Крім того, на даний час є актуальним ризик, передбачений п. 3 даної статті. Так підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Також підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань для уникнення ним кримінальної відповідальності. В даному випадку прокурор просив врахувати, що ОСОБА_5 добре знає потерпілу ОСОБА_16 , яка була його співмешканкою протягом тривалого часу, та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є родичами потерпілої. Крім того в ході досудового розслідування було встановлено, що між підозрюваним та потерпілою тривалий час існують неприязні стосунки та остання боїться ОСОБА_5 . Окрім цього, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки зважаючи на особливості подій кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного продовжує існувати, що створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Так, обставини подій свідчать про наявність з боку підозрюваного недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, а саме факт того, що він, усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків, приїхав до місця проживання потерпілої із зарядженою зброєю, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства. Щодо ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор в цій частині не підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти доводів сторони обвинувачення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість підозри, а такожна недоведеність вказаних в клопотанні ризиків. Зазначив, що він не мав умислу на вчинення дій, які потягли за собою загибель ОСОБА_11 . Свою причетність до його загибелі він заперечує. Дійсно ним були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_10 , проте це сталось в ході самооборони. Додатково пояснив, що з потерпілою ОСОБА_10 він спільно проживав десять років. Вони часто їздили до її батька, з яким у нього були чудові стосунки. Рік тому вони з ОСОБА_10 припинили свої стосунки і він повернувся до колишньої дружини. Не зважаючи на припинення стосунків, ОСОБА_10 йому постійно марилась та ввижалась. Він гадає, що вона його зурочила, навела порчу. Вказане підтвердила подруга потерпілої, яка займається гаданням. Саме через це він поїхав додому до ОСОБА_10 , щоб вирішити всі питання, при цьому взяв з собою заряджений карабін для самозахисту від брата колишньої співмешканки, який також проживає в даному домоволодінні. Наміру стріляти він не мав. Все сталось з вини ОСОБА_10 , яка на нього напала, намагалась відібрати зброю, натиснувши на пусковий гачок. Саме через дії ОСОБА_10 настала смерть її батька. Просив обрати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або ж визначити мінімальний розмір застави, зважаючи на незадовільний стан здоров`я захворювання передміхурової залози, запаморочення та часту втрату свідомості. В СІЗО йому не надають відповідного лікування. Також просив врахувати, що саме на ньому тримається вся організація роботи товариства, в якому він працює. Через його відсутність на робочому місці діяльність товариства перебуває в критичному стані.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та просив суд відмовити в його задоволенні. Проте, якщо слідчий суддя встановить ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому захисник посилався на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з колишньою дружиною, яка має онкологічне захворювання та потребує стороннього догляду, а також має постійне місце роботи та позитивні характеристики. Ризики, зазначені стороною обвинувачення необґрунтовані та безпідставні, оскільки підозрюваний не вчиняв жодних дій, що вказували б на можливість переховування від органу досудового розслідування чи суду, можливий вплив на свідків та потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому він підозрюється. ОСОБА_5 дає слідству змістовні, обґрунтовані та незмінні покази, в той час як потерпіла постійно плутається в своїх показах та змінює їх. Саме потерпіла вчинила дії, що призвели до загибелі її батька. Просив врахувати незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 та необхідність отримання належного лікування.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та просив суд відмовити в його задоволенні. Проте, якщо слідчий суддя встановить ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, або ж обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому захисник посилався на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з колишньою дружиною, яка має онкологічне захворювання та потребує стороннього догляду. Крім того, ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я та потребує належного лікування, яке в умовах перебування в слідчому ізоляторі є неможливим. Також вказував, що ризики зазначені стороною обвинувачення необґрунтовані та безпідставні, оскільки органом досудового розслідування не надано переконливих доказів, що вказували б на можливість переховування його підзахисного від органу досудового розслідування чи суду, можливий вплив на свідків та потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому він підозрюється. Так, ОСОБА_5 не зник з місця злочину, не переховувався від працівників поліції та не чинив опору, він дає слідству змістовні, обґрунтовані та незмінні покази, в той час, як потерпіла постійно плутається в своїх показах та змінює їх. ОСОБА_5 було подано до правоохоронних органів заяву про вчинення ОСОБА_10 протиправних дій та завдання йому тілесних ушкоджень. Саме з вини ОСОБА_10 відбулись події, в результаті яких загинув батько останньої.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та докази, надані стороною захисту,слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000774 від 14.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 .

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України (санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі), відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Так, 14.05.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

15.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Крім того, 15.05.2023, за заявою ОСОБА_10 , розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15.05.2023 постановою процесуального прокурора матеріали кримінальних проваджень №0000774 від 14.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та №0000776 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний реєстраційний номер №0000774 від 14.05.2023.

Постановою слідчого ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31.05.2023 склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000774 від 14.05.2023 року перекваліфіковано із ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України.

16.05.2023 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 12.07.2023 включно. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбаченого п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: даними протоколів огляду місця події від 14.05.2023 та від 15.05.2023 - домоволодіння АДРЕСА_2 ; даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 14.05.2023, під час особистого обшуку якого вилучено одяг підозрюваного зі слідами речовини бурого кольору та дозвіл на право зберігання та носіння двох одиниць зброї; даними протоколів огляду вилучених предметів від 15.05.2023; даними лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 № 168 від 15.05.2023; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_11 від 15.05.2023; виданим потерпілою відеозаписом із камер спостереження, що установленні в домоволодінні АДРЕСА_2 та протоколом огляду виданого відео від 16.05.2023; показаннями потерпілої ОСОБА_10 від 16.05.2023 та 29.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_12 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_13 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_11 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_14 від 14.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_15 від 14.05.2023; даними висновку експерта від 19.05.2023 №05-7-01/222 відносно ОСОБА_5 ; даними висновку експерта від 31.05.2023 №05-7-01/253 відносно ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою від 16.05.2023. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як тривають проведення відповідних експертиз, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та судує актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі (ч. 1 ст. 115 КК України). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою пенсійного віку,обмежень щодо перетину кордону на період запровадженого в країні воєнного стану не має, що свідчить про можливість його безперешкодного виїзду за межі України з метою уникнення відповідальності за скоєне, а також враховуючи його майновий стан, про який вказує сторона обвинувачення.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується виключно з позитивного боку, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування, продовжує існувати ризику впливу на свідків та потерпілу. Оцінюючим вказаний ризик слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу підозрюваним на потерпілу ОСОБА_10 , яка є його колишньою співмешканкою, та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є родичами потерпілої, в даному кримінальному провадженні обґрунтований. Крім того підозрюваний та потерпіла тривалий час перебували у стосунках та мешкали разом, в тім на даний час, між ними склались неприязні стосунки. Наведене свідчить про те, що підозрюваний може впливати на зазначених осіб, з метою зміни ними своїх показань, а тому слідчий суддя відкидає доводи сторони захисту щодо відсутності вказаного ризику.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, в яких ОСОБА_5 підозрюється, зважаючи на тривалі неприязні стосунки між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , наявність у останнього дозволу на зберігання та носіння зброї, у тому числі яка не була вилучена під час огляду місця події.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу 16.05.2023, продовжують існувати. Також слідчий суддя враховує, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сплинуло майже два місяці, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2023.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_17 від 29.06.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 14.08.2023.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.08.2023 включно.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується виключно з позитивної сторони, розлучений, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, про що клопотали захисники та підозрюваний, слідчий суддя не вбачає.

Доказів на підтвердження проживання ОСОБА_5 з колишньою дружиною, яка має онкологічне захворювання, стороною захисту не надано, оскільки в наданих документах відсутні відомості щодо спільного проживання підозрюваного з іншими особами.

Оцінюючи твердження сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 та необхідність отримання ним медичної допомоги за межами ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» слідчий суддя наголошує на тому, що право підозрюваного на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

В той же час, стороною захисту надано медичну документацію про проходження підозрюваним медичного обстеження в січні та лютому 2023 року. Доказів про необхідність проходження ОСОБА_5 лікування на даний час не надано, як і доказів неможливості отримання підозрюваним належної медичної допомоги в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», з огляду на перебування останнього під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час переконливих даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру, зокрема за ч. 1 ст. 115 КК України, що потягло загибель особи.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , подане в рамках кримінального провадження №0000774 від 14.05.2023 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України - задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 122 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.08.2023 включно.

Строк дії ухвали визначити до 14 серпня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захисникам, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1