Провадження № 1-кс/714/283/23
У Х В А Л А

"24" травня 2023 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_2 ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що громадянин Польщі, ОСОБА_5 , 21 травня 2023 року, о 12 год. 25 хв. на міжнародному пункті пропуску «Порубне», що у с. Тереблече Чернівецького району перевозив в автомобілі марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , два ножа, з ознаками холодної зброї попри відсутності в нього передбаченого законом дозволу.

Під час огляду місця події в останнього було виявлено та вилучено вказані ножі, а також автомобіль марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відомості про вказане правопорушення були внесенні 21 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001807 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та розпочато досудове розслідування.

З посиланням на те, що вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, то прокурор просив накласти на нього арешт.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з посиланням на обставини викладені у ньому.

Захисник ОСОБА_4 як представник власника майна проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив відмовити в задоволені клопотання щодо накладення арешту на автомобіль марки «Хюндай»» посилаючись на те, що останній не є предметом кримінального правопорушення відомості щодо якого внесено до ЄРДР. Окрім того, у клопотанні не викладено обставини того, що автомобіль є майном до якого може бути застосовано конфіскація чи то спеціальна конфіскація.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п. 7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послалася саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 21 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені повідомлення про кримінальні правопорушення за № 0001807 й розпочате досудове розслідування за ч. 2 ст. 263 КК України, за фактом незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

За змістом протоколу про огляд місця події від 21 травня 2023 року був оглянутий та вилучений автомобіль марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про його реєстрацію належить на праві власності громадянину Польщі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний автомобіль за постановою слідчого від 21 травня 2023 року визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Диспозицією ч. 2 ст. 263 КК України передбачено кримінальну відповідальність за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відтак, вищевказана стаття не міститься у переліку кримінальних правопорушень зазначених у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за вчинення даного кримінального правопорушення спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч. 2 ст. 263 КК України також не передбачено конфіскацію майна, як додаткове покарання.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку, що автомобіль марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на прав власності громадянину Польщі, ОСОБА_5 , не є знаряддям кримінального правопорушення, не підлягає конфіскації чи то спеціальній конфіскації. Тому, накладення арешту на даний автомобіль може призвести до надмірного обмеження права користування власником, а відтак у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на спірний автомобіль слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Автомобіль марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на прав власності громадянину Польщі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути законному володільцю.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «29» травня 2023 року.

Слідчий суддя: