Справа № 953/718/23
н/п 1-кс/953/6468/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 28.01.2023,

у с т а н о в и в:

Володілець майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова із клопотанням, яким просить скасувати арешт від 01.02.2023 накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова по справі № 953/718/23 на належний йому автомобіль «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , та віддати на зберігання вказаний автомобіль власнику.

1. Зміст поданого клопотання

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначив, що у подальшому арешті відпала потреба, оскільки експертне дослідження вже проведене.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання володілець майна ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

Старший слідчий ВРЗуСТСУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, якою не заперечував проти зміни місця зберігання арештованого майна, оскільки у вказаному кримінальному провадженні призначено судові експертизи щодо технічного стану автомобіля, та слідчим разом із експертами оглянуто вказаний транспортний засіб.

Зважаючи на викладене, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності прокурора на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Релевантне законодавство

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Статтею 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: (1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4. Встановлені судом обставини.

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене 28.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 за клопотанням прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 (справа № 953/718/23, 1-кс/953/759/23) накладено арешт на майно, вилучене 27 січня 2023 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 73, а саме: автомобіль «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль "ХЮНДАЙ ТЕРАКАН", р.н. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні Збройних Сил України, В/Ч НОМЕР_4 , та яким керував ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 - шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Визначено місцем зберігання автомобіля «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля "ХЮНДАЙ ТЕРАКАН", р.н. НОМЕР_3 , майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Підставою для накладення арешту на майно, згідно ухвали слідчого судді від 01.02.2023, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

За повідомленням старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , у вказаному кримінальному провадженні призначено судові експертизи щодо технічного стану автомобіля, та слідчим разом із експертами оглянуто вказаний транспортний засіб.

5. Оцінка та висновки слідчого судді

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що до основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950), учасником яких є України. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для його власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, той факт, що в даний час відсутня загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, так як експертами автотехніками автомобіль вже оглянутий, а також керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на зберігання ОСОБА_3 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна і в разі необхідності за першою вимогою надавати вказаний автомобіль слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 28.01.2023, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 28.01.2023, на майно, вилучене 27 січня 2023 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 73, а саме: автомобіль «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,- в частині зберігання автомобіля на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Автомобіль «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , передати власнику ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки по зберіганню транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та, у разі необхідності, за першою вимогою надавати траснпортний засіб слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

В іншій частині арешт автомобіля «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1