У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2023 року м. Ужгород
Прокурор у клопотанні стверджує, що вказані вище вилучені речі, предмети, документи визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, адже можуть містити докази винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину. Вилучений мобільний телефон також має значення речового доказу, оскільки містить інформацію, яка вказує на його причетність до вчиненого злочину, а також на причетність інших осіб. Зокрема, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрювані в кримінальному провадженні активно користувались мобільним зв`язком, в тому числі інтернет месенжерами, де обговорювали обставини вчинюваного злочину. Ця інформація міститься на вилученому мобільному телефоні.
З урахуванням наведеного, з метою збереження вилученого майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні просить накласти на нього арешт.
Прокурор ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений вчасно та належним чином, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.
Власник майна у судове засідання також не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується заявою прокурора. Про причини неявки не повідомляв.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За даними протоколу обшуку від 30.08.2023 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені п`ять ножів без маркувань; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 ; флеш-карта, сірого кольору з надписом «ДАТО»; записник зеленого кольору з надписом «2013»; мобільний телефон марки «Apple iPhone 15 pro шах» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з СІМ-картою НОМЕР_6 ; банківська карта «monobank» НОМЕР_7 , банківська карта VISA НОМЕР_8 та три стартові пакети мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_6 ; сервер з маркуванням «HIKVISION», модель DS-7616 NI-K2.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 31.08.2023 року вилучене майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
31.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а ОСОБА_4 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене у ході проведення обшуку 30.08.2023 року за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
-п`ять ножів без маркувань;
-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 ;
-флеш-карту, сірого кольору з надписом «ДАТО»;
-записник зеленого кольору з надписом «2013»;
-мобільний телефон марки «Apple iPhone 15 pro max» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з СІМ-картою НОМЕР_6 ;
-банківську карту «monobank» НОМЕР_7 , банківську карту VISA НОМЕР_8 та три стартові пакети мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_6 ;
-сервер з маркуванням «HIKVISION», модель DS-7616 NI-K2.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1