Справа № 317/1792/23
Провадження № 1-в/317/63/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_6 , (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засудженого:

13 серпня 2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 3 роки;

ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2019 року іспитовий строк скасовано з направленням засудженого до установи виконання покарань;

29 січня 2019 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (з урахуванням вироку від 13.08.2018 шляхом часткового складання покарань) до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з випробуванням строком 3 роки;

вироком Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 року скасовано в частині призначеного покарання, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2018 року виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишено без змін;

ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23 вересня 2022 року визначено за вироками Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2018 року та Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року має відбути остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років,

про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_4 , в особі представника адвоката ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений та його представник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

ОСОБА_4 пояснив що має матір, яка проживає у м. Мелітополь, разом із п`ятьма дітьми, вони потрубеють його допомоги. Батько знаходиться у Херсонській області, зв`язку із ним не має. Є цивільна дружина, в якої буде проживати в разі задоволення клопотання, а також має намір всіх родичів забрати з тимчасово окупованих територій.

Представник засудженого зауважив, що ОСОБА_4 за час відбуття покарання у колонії має лише заохочення, приймає участь у благоустрої колонії, працює днювальним, що свідчить про позитивні зміни його особистості та те, що він став на шлях виправлення.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданн ізаперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, вважає його передчасним, поведінка засудженого має позитивні зміни, однак в повній мірі не довів свого виправлення.

Прокурор у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки на двний час засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши доводи засудженого та його захисника, представника адміністрації колонїї, прокурора, дослідивши зміст клопотання, особову справу засудженого, встановив наступне.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

- засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

З матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2018 року ОСОБА_4 був засуджений Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 3 роки.

24 квітня 2019 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області скасовано випробувальний термін ОСОБА_4 за вироком від 13 серпня 2018 року з направленням засудженого до установи виконання покарань.

29 січня 2019 року Якимівським районним судом Запорізької області ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (з урахуванням вироку від 13.08.2018 шляхом часткового складання покарань) до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з випробуванням строком 3 роки.

10 жовтня 2019 року Запорізьким апеляційним судом ухвалено вирок, яким вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 року скасований в частині призначеного покарання. ОСОБА_4 призначене покарання за цим вироком у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2018 року постановлено виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишено без змін.

Крім того, в матеріалах особової справи засудженого міститься протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого ОСОБА_4 затриманий 05.01.2019 року на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.12.2018 року в справі № 320/10766/18. На даний момент в матеріалах справи відсутній остаточний вирок або ухвала в даній справі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.09.2022 року визначено, що ОСОБА_4 за вироками Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2018 року та Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року має відбути остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Початок відбуття строку покарання ОСОБА_4 обраховувати з дня його фактичного затримання з 05 січня 2019 року.

Отже, з урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого виховного впливу з урахуванням їхньої поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності. Програми диференційованого виховного впливу на засуджених повинні враховувати можливості виховної функції режиму відбування покарання, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, заходів заохочення і стягнення, які застосовуються до осіб, позбавлених волі, самодіяльних організацій засуджених, громадських, благодійних і релігійних організацій, а також залучення засуджених до самовиховання.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив 7 порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

3 26.08.2022 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За період відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень не має, отримав 2 заохочення.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо. Н виробництві установи не працевлаштований, виконує обов`язки днювального ДКДіР, до виконання обов`язків відноситься добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не допускає конфлікти, відносини підтримує з позитивно та негативно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та вічливих взаємовідносин із персоналом установи, з метою отримання поблажливості. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо. Не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу засуджених. Не прагне до підвищення наявного освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Не приймає участі в роботі самодіяльних організацій для засуджених.У скоєному злочині вину свою визнає, але не щиро.

Згідно із довідкою, виданою головним бухгалтером ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» засуджений ОСОБА_4 на виробництві колонії не працював. За вироком суду не має цивільного позову, виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, хоча на час звернення до суду з клопотанням, накладені на засудженого стягнення були зняті та погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Наявність заохочень у виправній колонії та залучення до праці засудженого на добровільній основі вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, але враховуючи інші характеристики поведінки, на даний час відсутні достатні дані, що засуджений вже довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 6, 133, 123, 153, 154 КВК України, ст. 12, 24, 81 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28.04.2023 о 09 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1