Справа №333/599/23
Провадження №1-кп/333/450/23
ВИРОК

Іменем України

01 червня 2023 року

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальні провадження №0001780, №0000205 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Замістя Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, старший солдат ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_3 , який перебуває на посаді мінометника старшого навідника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призвано на військову службу по мобілізації та направлено для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_4 . 05.06.2022 ОСОБА_5 увільнено від займаної посади та направлено для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 №80 від 05.06.2022 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого навідника 2 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Станом на 15.08.2022 особовий склад 2 мінометного взводу мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 дислокувався на території АДРЕСА_3 .

Так, 15 серпня 2022 року, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив місце несення служби 2 мінометного взводу мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 , яка дислокувалась на території АДРЕСА_3 , та свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв, та незаконно перебував за межами військової частини до 08 грудня 2022 року, тобто вчинив самовільне залишення місця несення служби в умовах воєнного стану.

У подальшому, 08 грудня 2022 року, старший солдат ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України співробітниками поліції.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний по мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_4 для подальшого проходження військової служби, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію», далі 06 червня 2022 ОСОБА_5 направлений до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби, відповідно до чого останній являється військовослужбовцем.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Так, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи про те, що для придбання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, у невстановлений досудовим слідством час і місці придбав: бойову гранату Ф1, зеленого кольору з маркуванням 386 282-81Т та запал УЗРГМ з маркуванням на важелі 287-74 УЗРГМ 583, які згідно довідки № 1287 Управління вибохотехнічної служби ГУНП в Запорізькі області відноситься до другої категорії небезпеки вибухових матеріалів, згідно Наказу №691 «Про затвердження Інструкції про поводження з вибуховими матеріалами в органах і підрозділах Національної поліції України та підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України» від 19.08.2019; набої 5,45 мм у кількості 91 шт.

Усвідомлюючи, що зазначені предмети є бойовими припасами та вибуховими пристроями, ОСОБА_5 , маючи умисел на зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, залишив при собі вказані предмети, які в подальшому зберігав за адресою свого фактичного мешкання: АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) та за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла угода від 29.05.2023 року про визнання винуватості між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якої: ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.5 ст. 407 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України та погоджуються на призначення останньому основного покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень сторони угоди просять суд, призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначивши остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань.

Відповідно до статті 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Враховуючи, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, і до нього може бути застосовано тримання в дисциплінарному батальйоні, передбачене статтею 62 КК України, з урахуванням особистості обвинуваченого, конкретних обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, сторони дійшли висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні замість позбавлення волі.

Сторони дійшли остаточної згоди на призначення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточного покарання за вчинене кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст.ст. 62, 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згодний.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку роз`яснені і є зрозумілими, згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України та згідно п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, проаналізувавши надану угоду, суд прийшов до висновку, що можливе затвердити вказану угоду та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Під час проведення досудового розслідування витрати на залучення експерта склали 755, 12 грн. за проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/108-22/14989-БЛ від 27.12.2022 р.; 1132,68 грн. за проведення судово-трасологічної експертизи №КСЕ-19/108-22/15010-Д від 26.12.2022 р.; 3020,48 грн. за проведення хіміко-вибухотехнічної експертизи №КСЕ-19/108-22/15010-ВТХ/ФХВР від 20.01.2023 р., всього на загальну суму 4908,28 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 травня 2023 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 263 та ч.5 ст. 407 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за:

- ч.1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

- ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.ст. 62, 69 КК України у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 08.12.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експерта в сумі 4908 грн. 28 коп.

Речові докази:

-Зразки клітин букального епітелію порожнини рота ОСОБА_5 , дактокарту на ім`я ОСОБА_5 , які запаковані до паперових конвертів; боєприпаси, а також первинне упакування, які запаковані до сейф-пакету №1490493 (квитанція про отримання речових доказів №8561 , №8561 2/2, №714), які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП - знищити.

-Мобільний телефон ZTE BLADE L210, в корпусі чорного кольору з сім картою Водафон з номером НОМЕР_5 , який запаковано до паперового конверту; рюкзак зеленого кольору, який запаковано до спец пакету №WAR1838071, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП - повернути ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1