УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002085 від 19.07.2023,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 30.08.2023 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002085 від 19.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У підготовче судове засідання не було забезпечено доставлення обвинуваченого ОСОБА_7 , який рахується за Шевченківським районним судом міста Києва, у зв`язку із чим на обговорення учасників провадження поставлено питання про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що приблизно о 00:20 годині 19.07.2023, перебуваючи за адресою: м. Київ, пров. Металістів, 19, побачив наглядно знайомого ОСОБА_6 , який в цей час разом із ОСОБА_8 прогулювався вулицею та тримав у руці належний йому мобільний телефон марки «Motorola». В цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану ОСОБА_4 наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , з яким вступив в словесну конфлікт, тим самим відволікши увагу потерпілого, після чого, ОСОБА_4 своєю правою рукою, шляхом ривка, відкрито викрав з руки потерпілого мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 вартістю 3500 гривень, в силіконовому чохлі вартістю 150 гривень, в середині якого перебувала сім карта оператора мобільного зв`язку України ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, на рахунку якої грошових коштів не було та картою пам`яті на 32 Gb вартістю 250 гривень. Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі, відкрито викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3900 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану. Прокурор зазначає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що останній може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення кого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду. Також встановлено, що ОСОБА_4 не має постійного проживання на території України, за місцем реєстрації підозрюваного на даний час окупована територія військами Російської Федерації та не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, неодружений та дітей на утриманні не має, що може унеможливити прибуття останнього до органу досудового розслідування та в подальшому до суду. На той факт, що останній може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що ОСОБА_4 , на переконання сторони обвинувачення, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, потерпілий та свідок впізнав останнього, як особу, яка відносно нього вчинила кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_4 може погрожувати потерпілому та свідку з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин. На той факт, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що він офіційно не працевлаштований та постійно не працює, не навчається, немає постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та може вчиняти інші злочини проти власності. Більш м`які запобіжні заходи застосовані до ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від суду та впливати на розгляд кримінального провадження. У зв`язку із чим, прокурор просить застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, дружина брата чоловіка обвинуваченого надала дозвіл на проживання обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , викрадене майно потерпілому було повернуто, у зв`язку із чим сторона захисту просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав сторону захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначив, що переконаний, що до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 підбурив інший обвинувачений у даному провадженні.

Дослідивши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, що вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

При постановленні ухвали, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, зареєстрований на тимчасово окупованій території України, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, має можливість відповідно до поданої заяви від ОСОБА_9 проживати за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, стадії розгляду кримінального провадження, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі слідчого судді.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому вже обрано на досудовому розслідуванні, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України, він підлягає продовженню.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, покладених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумі для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, та не мав джерела доходу, тобто, із врахуванням майнового стану обвинуваченого, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 листопада 2023 року включно.

Ухвала суду діє до 10 листопада 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання,

- не відлучатись із міста Києва без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 03.11.2023 р. 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1