Справа №712/4813/23
Провадження №1-кп/712/566/23
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

06 вересня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000126 від 03.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, запобіганню вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти злочини, у яких обвинувачується, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити клопотання. На обґрунтування ризиків прокурор вказав, що після проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_5 та у належному йому автомобілі, останній відчужив належне йому майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобілі Toyota Land Cruiser Prado та Peugeot 308. Вказане свідчить про зменшення його соціальних зв`язків в Україні і можливість переховування обвинуваченого від суду. Прокурор також вказав, що ОСОБА_5 може допомагати переховуватись основному свідку у кримінальному провадженні ОСОБА_9 . Крім того, 04.09.2023 на сайті Черкаської єпархії було опубліковане звернення духовенства Черкаської єпархії Української Православної Церкви до Президента України ОСОБА_10 , до державної влади України і Черкаського суду, що може свідчити про перешкоджання кримінальному провадженню та здійснення тиску. Обвинувачений може продовжувати здійснювати публікацію інформації на сайті Черкаської єпархії та проводити проповіді, що виправдовують російську агресію про України, тощо. Крім того, вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів в умовах запровадженого в Україні воєнного стану набуває особливо небезпечного характеру.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники висловили заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні, заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що клопотання прокурора є необґрунтованим, ґрунтується на припущеннях; до нього не додано доказів на підтвердження ризиків. Захисник вказав, що відсутній ризик переховування від суду, враховуючи міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який є митрополитом та очолює найбільшу єпархію в Черкаській області, має постійне місце проживання, безспірний авторитет вірян Черкащини. Досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, частина свідків допитані в порядку ч.11 ст.615 КПК України, експертизи проведені, відповідні висновки експертиз наявні в матеріалах справи; ОСОБА_5 не вживалися жодні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, прокурором не доведено, що за допомогою ОСОБА_5 переховується основний свідок у справі ОСОБА_9 , який не є учасником у справі. Обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не допускав порушення покладених на нього судом обов`язків, мав належну процесуальну поведінку. За вказаних обставин, захисник ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Захисник вказав, що вказаний запобіжний захід буде достатнім для запобігання ризикам, та дозволить обвинуваченому працювати, не обмежуючи його конституційні права та права вірян Черкащини на свободу світогляду і віросповідання.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні також просили змінити запобіжний захід, вказавши на достатність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Захисники вказали, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового провадження, судом встановлено таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Аналізуючи положення ст.194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, вважає причетність обвинувачених до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 21 вересня 2023 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту неможливо.

У зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст.12 КК України, віднесені до нетяжких та тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_5 є раніше несудимою особою, митрополитом Черкаським та Канівським Української Православної Церкви, який в період воєнного стану обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів проти особистих прав і свобод людини і громадянина, проти миру, безпеки людства, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, тяжкість покарання може спонукати ОСОБА_5 переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, та здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні.

Щодо посилань захисника на відсутність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з допитом частини свідків в порядку ст.615 КПК України, суд зазначає таке.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Поряд з цим, за змістом ч.11 ст.615 КПК України як докази в суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Тому, на думку суду, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Таким чином, суд переконаний, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, коли судовий розгляд тільки розпочався і допитано двох потерпілих, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, виходячи з такого.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Доводи захисників про відсутність ризиків суд відхиляє як необґрунтовані, в тому числі й оцінюючи їх загальну позицію з точки зору положень ч.4 ст.194 КПК України.

У своїх клопотаннях про зміну запобіжного заходу захисники не зазначають будь-яких доводів щодо зміни обставин чи існуючих в провадженні ризиків. Об`єктивних даних щодо зменшення ризиків встановлених при застосуванні запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 суду не надано. Обставини, зазначені обвинуваченим у клопотанні не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, на переконання суду, стороною захисту у судовому засіданні не доведено наявність підстав для зміни запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 181, 194, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 днів з 06 вересня 2023 року по 04 листопада 2023 року, включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;

3) не залишати без дозволу суду місце постійного проживання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги;

4) утримуватись від спілкування із наступними свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

5) носити електронний засіб контролю;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Головному управлінню Національної поліції в Київській області, а також прокурору Черкаської обласної прокуратури для контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 07 вересня 2023 о 08 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1