У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4943/23

№ 1-кп/183/1374/23

25 квітня 2023 року колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 30.01.2023 року до ЄРДР за № 0000287, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

В С Т А Н О В И ЛА :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені 30.01.2023 року до ЄРДР за № 0000287, за обвинуваченням ОСОБА_5 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного провадження ухвалою

слідчого судді стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжено ухвалою слідчого судді до 30.04.2023 року включно.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, не працюючий, уродженець с. Моначинівка Куп`янського району Харківської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України являються особливо тяжкими злочинами, за одне з яких (п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України) Законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі.

Метою продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що встановлені ухвалою суду при обрані ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, відсутність відомостей щодо наявності інших міцних соціальних зв`язків, відсутність офіційного джерела доходу з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_5 відомо місце проживання свідків у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того, обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим, оскільки на теперішній час територія Куп`янського району перебуває під частковою окупацією військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого та значно збільшує вищевказані ризики.

У справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013, пар.99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) законності її тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Моначинівка Куп`янського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому в силу ст. 89 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України являються тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за одне з яких (п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України) Законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі.

Метою продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що встановлені ухвалою суду при обрані ОСОБА_6 запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, за одне з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, відсутність відомостей щодо наявності інших міцних соціальних зв`язків, відсутність офіційного джерела доходу з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_6 відомо місце проживання свідків у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того, обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим, оскільки на теперішній час територія Куп`янського району перебуває під частковою окупацією військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого та значно збільшує вищевказані ризики.

У справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013 року, пар.99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) законності її тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану Ради суддів України, зазначено, що у випадках, коли територіальну підслідність кримінальних правопорушень змінено, а матеріали кримінальних проваджень через військові дії не було передано або передано не в повному обсязі, доцільно орієнтувати суди щодо однакового застосування положень ст. 199 КПК України, відповідно до яких суддя насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Територія Куп`янського району Харківської області відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року відноситься до території, на яких ведуться (велися) бойові дії.

На підставі ст. 315 КПК України прокурор просить суд продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу останнім спливає 30.04.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання підозрюваними покладених на них процесуальних обов`язків.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні просили відмовити в задоволені клопотання прокурора та обрати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думки своїх захисників.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла до таких висновків.

В своєму клопотанні прокурор обґрунтував наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Колегія суддів вважає, що вказані ризики продовжують існувати, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів на спростування твердження прокурора про їх існування.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, останні обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, які віднесено законом до категорії особливо тяжких. Зазначені ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховувалися при застосуванні обвинуваченим запобіжного заходу. Оцінивши в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не одружені, ніде не працювали до затримання, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останніх. Також колегія суддів враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються. Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі. Санкція п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.. Санкція ч. 1 ст. 262 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі до трьох років.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином колегія судді вважає необхідним продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 314 317 КПК України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Моначинівка Куп`янського району Харківської області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 21 червня 2023 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Моначинівка Куп`янського району Харківської області,, громадянину України, у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 21 червня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3