Справа № 462/1413/22
провадження 1-кп/462/148/23
У Х В А Л А

09 травня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 06.03.2021 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим з застосуванням застави у розмірі 681000грн. з покладанням обов`язків, оскільки спливає двомісячний строк тримання їх під вартою, підстав для звільнення обвинувачених з під варти не має, ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти клопотання прокурора, просив застосувати домашній арешт з носінням електронних засобів контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , заперечила проти заявленого клопотання прокурора, просила застосувати до обвинуваченого домашній арешт або заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає, що заявлені прокурором ризики не мають доказову базу, є необґрунтованими. Також просила врахувати, що обвинувачений ОСОБА_9 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має орендовану квартиру у місті.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти заявленого клопотання, просив застосувати мінімальний розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_5 заперечив проти заявленого клопотання, зазначив, що ризики прокурором не доведені, не можна вважати ОСОБА_8 судимою особою, оскільки він виправданий судом за попереднім обвинуваченням, просив застосувати до обвинуваченого мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, просив застосувати мінімальний розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки доказів таких ризиків прокурором не доведено, вони є необґрунтованими, вважає, що слід врахувати, що ОСОБА_10 має двох дітей на утриманні, також має мати, яка хворіє на хворобу Альцгеймера. Просив застосувати домашній арешт або мінімальну заставу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, та те що двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченим закінчується, в цілях запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, суд вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинуваченим під вартою на 60 днів.

Крім того, вирішуючи подане клопотання, суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд не може прийняти до уваги доводи захисників та обвинувачених про те, що застосовування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, через необґрунтованість, бездоказовість та непереконливість наведених прокурором ризиків, оскільки судом встановлено, що наведені прокурором ризики заслуговують на увагу, розгляд справи не завершений, обвинуваченим пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченим розмір застави відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України в розмірі, передбаченому ч.5 ст.182 КПК України, застосувавши таким чином альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Суд вважає за необхідне встановити розмір застави обвинуваченим, на який наполягав прокурор, та визначеним ухвалою Галицького районного суду м.Львова, а також Львівським апеляційним судом, а саме у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 грн., з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.191 КПК України. Внесення застави буде вагомим стримуючим фактором.

Керуючись ст. 177, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносноОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, до 07 липня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожному окремо розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000,00 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинувачених наступні обов`язки:

прибувати до суду за першою вимогою,

не відлучатись із м.Львова та області без дозволу суду,

утримуватися від спілкування із потерпілими зокрема з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали про продовження строку запобіжного заходу покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1