1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5278/23 1-кп/335/669/2023
16 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, не працевлаштованого, не маючого зареєстрованого місця проживання, мешкаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України
Відповідно до ухвали судді від 15.06.2023 у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 16.06.2023.
В кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.06.2023.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду у зв`язку з вчиненням особливо тяжкого кримінального правопорушення. Також обвинувачений був неодноразово засуджений, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності поєднаний з насильством, що може свідчити про те, що останній знаходячись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення. Так само прокурор вважала, що є наявним ризик впливу а свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_5 має зацікавленість у зміні останніми своїх свідчень. Враховуючи наведене, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та викладені в ньому доводи.
Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вказав, що на теперішній час він має намір заявити позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди. Щодо цивільного позову він звернеться за правовою допомогою. Підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього не заперечував.
Захисник ОСОБА_6 вказала на те, що заперечень щодо клопотання прокурора вона немає, оскільки раніше узгодили таку позицію зі своїм підзахисним.
Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого з огляду на таке.
Вирішуючи заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується таким.
Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.
Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2023 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.06.2023.
ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 років до 15 років з конфіскацією майна.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, малолітні та неповнолітні діти, або інші особи на його утриманні не перебувають, не працевлаштований, немає зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Зі своєю матір`ю будь-яких стосунків не підтримує, був раніше засуджений за вчинений злочин щодо викрадення її майна.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був судимий за злочини проти власності, життя і здоров`я людини, судимості у встановлений законом порядку не зняті та не погашені, до того ж останній неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності з застосуванням насильства.
Востаннє ОСОБА_5 був засуджений 17.05.2023 відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Станом на час розгляду даної справи відомостей про набрання вироком законної сили немає.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, внаслідок якого була завдана матеріальна шкода та застосоване насильство відносно потерпілого.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
За матеріалами провадження обвинувачений немає зареєстрованого місця проживання.
Додатково, стороною обвинувачення звернута увага на те, що обвинуваченому достеменно відоме перебування більшості свідків та потерпілого за даним кримінальним провадженням, що може посприяти на даній стадії розгляду кримінального правопорушення, його впливу на них, зокрема шляхом залякування чи погроз.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , на думку суду, дають підстави дійти висновку, що існують з боку останнього ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин.
Окрім іншого, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_5 , а саме те, що потерпілому завдано тілесні ушкодження, які призвели до втрати ним свідомості та незаконного заволодіння обвинуваченим його майном.
ОСОБА_5 зазначив, що за пред`явленим йому обвинуваченням він вини своєї не визнає.
Також, суд не приймає до уваги те, що перебуваючи під адміністративним наглядом ОСОБА_5 допускав порушення, що призвело до обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.
Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, судом вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак, на переконання суду, такий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки уповноважений орган не зможе контролювати місце перебування останнього, осіб з якими він спілкується, так як останній немає зареєстрованого місця проживання та за місцем проживання матері не може перебувати через неприязні відносини з останньою, що може мати негативні наслідки для судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; працездатний вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого; недоведеність наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; негативну репутацію обвинуваченого; нестабільний майновий стан останнього, недоведеність наявності постійних доходів; наявність судимостей у обвинуваченого, які не зняті та не погашені; короткий проміжок часу між попереднім звільненням з місць позбавлення волі та обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, результатом якого стало заволодіння майном потерпілого з застосуванням відносно останнього насильства; недоведеність дотримання обвинуваченим умов перебування під адміністративним наглядом; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик вчинення обвинуваченим інших злочинів.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у даному випадку.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилалася прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти, а отже є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, здійснення впливу на свідків чи потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на строк до 14 серпня 2023 року включно.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Керуючись ст. 31-32, 199, 205, 314-315, 369-372 КПК України,
У підготовче судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на строк до 14 серпня 2023 року включно.
Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.06.2023 о 09.00 год.

Суддя: ОСОБА_1 .