Справа №694/1971/23
провадження № 1-кс/694/711/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000263 від 17.12.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменії, освіта середня-технічна, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Вірменії, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у проваджені СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000263 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Досудовим розслідуванням установлено, що 13.12.2020 близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території автозаправної станції «Авіас», що розташована на автодорозі сполученням Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань 171 км. + 290 м., в с. Соколівочка Звенигородського району Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, навіс один удар кулаком в область обличчя з правої сторони потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді рваної рани правого ока з випаданням або втратою внутрішньоочної тканини, що призвело до повної втрати зору, яке відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 05-9-01/5 від 04.01.2022 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що обумовлює стійку втрату загальної працездатності більше як на одну третину.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату функцій органу, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області 04.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату

функцій органу, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

04.05.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000263 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, було зупинене а підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, було оголошено в розшук.

Оскільки ОСОБА_4 за постановою слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , 04.05.2022 оголошений в розшук, тому про прийняте процесуальне рішення особу повідомлено в порядку ст. 111, ст. 112, ст. 278 КПК України.

Відповідно до довідки наданої державною прикордонною службою України від 21.05.2022 № 91-11177/0/15-22 ОСОБА_4 перетнув межі Державного кордону України 20.12.2021.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 від 13.06.2023 справа № 694/1428/23 надано дозвіл на затримання з метою приводу до Звенигородського районного суду Черкаської області, до слідчого судді за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменії, освіта середня-технічна, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Вірменії, раніше не судимого, для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підтвердженням оголошення особи в міжнародний розшук є саме постанова органу досудового розслідування про оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук від 17.08.2023 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, необхідність в обранні ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з того, що останній перебуває за межами України і в разі його затримання чи встановлення місцезнаходження буде застосована процедура екстрадиції.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні. Під час розгляду клопотання надавав додаткові пояснення щодо змісту та значення долучених до клопотання документів.

Клопотання розглядається в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, оскільки слідчому судді наданівідомості про виїзд останнього за межі України та під час розгляду клопотання судом надано в судовому засіданні повістку для повідомлення підозрюваного в порядку передбаченому КПК, яку було вручено старості округу №3 Вільшанської ОТГ ОСОБА_7 за місцем проживання підозрюваного,відтак суд вжив можливих заходів для повідомлення підозрюваного про розгляд клопотання, проте останній не з`явився.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у межах цього кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що у проваджені СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000263 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК

України.

Встановлено, що 04.05.2022 у межах цього кримінального провадження щодо ОСОБА_4 складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлень визначений Главою 11 Кримінального процесуального кодексу України. Так, згідно ч. 1-2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повідомлення про підозру разом із пам`яткою про процесуальні права підозрюваного було направлено рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , докази чого містяться в матеріалах клопотання.

Відповідно до довідки наданої державною прикордонною службою України від 21.05.2022 № 91-11177/0/15-22 ОСОБА_4 перетнув межі Державного кордону України 20.12.2021.

У зв`язку із тимчасовою відсутністю ОСОБА_4 за місцем його проживання повідомлення про підозру разом із пам`яткою про процесуальні права підозрюваного не вручено.

Доказів того, що станом на день розгляду клопотання прокурору була відома адреса перебуванняОСОБА_4 за межами України, матеріали справи не містять.

Отже, орган досудового розслідування вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування належним чином виконав вимоги ч. 1 ст. 278, ч. 2 ст. 135 КПК України із вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, останній набув у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного, а тому щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим

запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32] та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення прокурор надав матеріали кримінального провадження, а саме копії: витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000263; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 ; висновку експерта №05-9-01/125 від 06.04.2021; довідки №16-18/3/37 від 14.02.2022.

Висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, який йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання заходу забезпечення кримінального провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , дослідивши у сукупності додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідча у клопотанні послалась на існування ризиків того, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980

«Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, зокрема характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочини за ч.1 ст. 1210 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ) у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Підтвердженням факту ухилення ОСОБА_4 від слідства та суду, слідчий суддя вважає ту обставину, що достеменно усвідомлюючи про притягнення до кримінальної відповідальності, те, що згідно довідки наданої державною прикордонною службою України від 21.05.2022 № 91-11177/0/15-22 ОСОБА_4 перетнув межі Державного кордону України 20.12.2021 та тривалий час перебуває за кордоном без повідомлення будь-яких поважних причин і не знайшов для себе можливим повідомити правоохоронним органами про місце свого перебування та причини залишення території України. Також жодним родичам та знайомим ОСОБА_4 не повідомляв про виїзд за межі України та теперішнє місце перебування і на зв`язок не виходить. Постановою органу досудового розслідування від 17.08.2023 року ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.

Крім того слідчим суддею приймається до уваги те, що у ОСОБА_4 , неповнолітні діти відсутні (доказів зворотного у судовому засіданні здобуто не було), не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків підозрюваного із місцем проживання.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і потерпілих та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, хоч підозрюваний на разі і перебуває не на території України, проте у силу знайомства зі свідками має можливість спілкуватись, а так само впливати на них через інших осіб.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тискуне обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків і потерпілих, які безпосередньо вказують на підозрювану як на особу, що вчинила правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а потерпілий та свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_4 на свідків, потерпілого, що може бути вчинений шляхом перешкоджання з`явленню свідка, потерпілого до суду, органів досудового розслідування, примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози або підкуп свідка, потерпілого з тією самою метою, а також погроза вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Відтак вказаний ризик слідча суддя також вважає доведеним.

Поряд з наведеними ризиками, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання

підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; (7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; (8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ст. 178 КПК України).

Виходячи з наведених положень кримінального процесуального закону слідча суддя, ґрунтуючись на досліджених у судовому засіданні матеріалах та поясненнях сторін провадження, враховує, окрім уже наведених обставин, наступні.

Слідча суддя враховує, що останній раніше не судимий, відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні чи застосування стосовно нього раніше запобіжних заходів у розпорядженні слідчої судді немає.

Серед даних про особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, слідча суддя враховує, що станом на день вирішення клопотання йому виповнилося 49 років; про наявність тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, слідчу суддю учасники провадження не повідомляли; неповнолітні діти у підозрюваного відсутні, непрацюючий, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання підозрюваного в Україні.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведених у попередньому пункті ухвали обставин, можна шляхом обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадженняслідча суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідча суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. До того ж, КПК України визначає єдиний запобіжний захід, щодо якого можливе саме обрання - це тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідча суддя дійшла висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000263 від 17.12.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю республіки Вірменії, освіта середня-технічна, одруженому, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину Вірменії запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_4 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали не зазначається.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000263 від 17.12.2020.

Повний текст ухвали виготовлено 25.08.2023 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1