СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/8/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання заступника начальника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 09.11.2022 надійшло подання заступника начальника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 про направлення до місця відбування покарання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, представник органу пробації зазначає про те, що 19.07.2022 до Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшли до виконання розпорядження та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2021 відносно ОСОБА_5 , які були прийняті до виконання.

19.07.2022 та 26.07.2022 засудженому були направлені виклики, за якими він не з`явився.

09.08.2022 засуджений в телефонній розмові повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня був направлений запит до Дніпровського районного відділу з питань пробації з метою перевірки факту проживання засудженого за вказаною адресою.

29.08.2022 надійшла відповідь з Дніпровського районного відділу з питань пробації, в якій зазначається, що факт проживання засудженого за вказаною адресою не підтвердився.

29.08.2022 було здійснено вихід за адресою, яка вказана у вироку суду, як адреса місця проживання засудженого: АДРЕСА_2 . Під час перевірки двері зазначеної квартири ніхто не відчинив, сусіди в усній формі пояснили, що ОСОБА_5 вони не знають.

У зв`язку з цим, 29.08.2022 було розпочато розшукові заходи для встановлення місця знаходження (перебування) засудженого та направлено запити до: відділу реєстрації смерті у м. Києві; ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України; бюро судово-медичної експертизи м. Києва; центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва; міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, ІТТ ГУНП України м. Києва.

09.09.2022 відбулась телефонна розмова з засудженим, під час якої він повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Цього ж дня був направлений запит до Дніпровського районного відділу з питань пробації з метою перевірки факту проживання засудженого за вказаною адресою.

03.10.2022 надійшла відповідь з Дніпровського районного відділу з питань пробації, в якій зазначається, що факт проживання засудженого за вказаною адресою не підтвердився. Цього ж дня було здійснено телефонний дзвінок до ОСОБА_5 , останній під час розмови не вказав точної адреси свого проживання та зобов`язався з`явитися до Святошинського РВ з питань пробації 07.10.2022.

Під час телефонних розмов, ОСОБА_5 неодноразово був попереджений про наслідки ухилення від отримання припису для виїзду до місця відбування покарання у виді обмеження волі.

04.10.2022 засудженому були направлені виклики за адресою проживання та адресою реєстрації, які вказані у вироку Дніпровського районного суду м. Києва. Однак, за даними викликами засуджений не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

10.10.2022 до засудженого були здійсненні неодноразові телефонні дзвінки, на які останній не відповів та не перетелефонував.

У зв`язку з цим, 10.10.2022 було розпочато розшукові заходи для встановлення місця знаходження (перебування) засудженого та направлено запити до: відділу реєстрації смерті у м. Києві; ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України; бюро судово-медичної експертизи м. Києва; центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва; міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, ІТТ ГУНП України м. Києва.

Вжитими заходами місце перебування гр. ОСОБА_5 встановити не вдалося.

Представник Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, засуджений у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду вказаного подання повідомлялися належним чином.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних осіб.

Прокурор заперечував щодо задоволення подання, з тих підстав, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши подання Святошинського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, особову справу ОСОБА_5 № 01/22, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 13.09.2021 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі.

ОСОБА_5 19.07.2022 взято на облік Святошинським РС філії ДУ «Центр пробації» м. Києва та Київської області.

Як вбачається з матеріалів особової справи, для виконання покарання ОСОБА_5 до Святошинського РС філії ДУ «Центр пробації» м. Києва та Київської області не з`являвся, в зв`язку з чим стосовно нього здійснювались заходи щодо забезпечення його явки до Святошинського РС філії ДУ «Центр пробації» м. Києва та Київської області, зокрема, проводились заходи щодо встановлення місця його знаходження, яке встановити не вдалося. Відтак, 10.10.2022 було розпочато розшукові заходи для встановлення місця знаходження засудженого та направлено запити до: відділу реєстрації смерті у м. Києві; ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України; бюро судово-медичної експертизи м. Києва; центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф м. Києва; міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, ІТТ ГУНП України м. Києва. Вжитими заходами місце перебування ОСОБА_5 встановити не вдалося. 24.10.2022 до Святошинського УП ГУ НП у місті Києві направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. Повідомлення зі Святошинського УП ГУНП у м. Києві про відкриття розшукової справи на момент звернення з поданням до суду відносно ОСОБА_5 не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Однак, дослідивши матеріали матеріалів особової справи №01/22, судом встановлено, що вони не містять підтвердження дотримання уповноваженим органом пробації вимог положень ст. 8 КВК України та положень Порядку №272/5, оскільки не містять доказів на підтвердження отримання засудженим ОСОБА_5 особисто, або в інший передбачений законом спосіб з урахуванням Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, повідомлення про явку до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення органу пробації про його права і обов`язки, а також доказів на підтвердження отримання останнім повідомлення цього ж органу про роз`яснення засудженому виду покарання, призначеного за вироком суду, порядок його відбування та наслідки його невідбуття.

Так само, всупереч вимогам ст. 57 КВК України та Порядку №272/5 матеріали особової справи не містять підтвердження отримання засудженим припису про виїзд до місця відбування покарання, або доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 умисних дій, направлених на ухилення засудженого від отримання припису.

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення засудженого в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення останнього до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі.

При цьому, підпунктом 9 пункту 2 розділу ХІ Порядку №272/5 визначено, що у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку №272/5 територіальні органи Національної поліції України виконують клопотання (подання) уповноваженого органу з питань пробації про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку, щодо осіб, місцезнаходження яких невідоме.

При цьому, відповідно до п. 6 розділу Х Порядку №272/5 в особовій справі особи, яка перебуває в розшуку, мають бути копія постанови про оголошення особи у розшук або повідомлення територіального органу Національної поліції із зазначенням номеру та дати заведення розшукової справи, довідки про стан розшуку засудженої особи через кожні три місяці, інші матеріали.

Однак, матеріали особової справи №01/22 стосовно засудженого ОСОБА_5 не містять документів, передбачених п. 6 розділу Х Порядку №272/5.

Підрозділи інформаційно-аналітичної підтримки територіальних органів Національної поліції України за запитами персоналу уповноваженого органу пробації надають інформацію щодо розшуку, притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності засуджених осіб, які перебувають на обліку в уповноваженому органі з питань пробації. Після отримання повідомлення у вигляді сповіщення про засуджену особу ці підрозділи забезпечують унесення таких відомостей засобами інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» до відповідних баз (банків) даних єдиної інформаційної системи МВС (п. 2 розділу ІІІ Порядку №272/5).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод під час провадження неухильно гарантується застосування принципу «той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження».

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести перед судом, що такі факти дійсно мали місце, зокрема, зверненню органом пробації до суду з поданням про направлення засудженого до місця відбування покарання відповідно до закону передує встановлення цим органом того, що особа обізнана про те, що стосовно неї існує вирок, який набрав законної сили та за яким особу засуджено до покарання у виді обмеження волі та ця особа, незважаючи на обізнаність про таке, не прибула до уповноваженого органу пробації на виклик, здійснений у належний спосіб, вчиняє умисні дії, направлені на ухилення від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання.

Водночас, як подання, так і матеріали особової справи №01/22 не містять відповідей на вищевказані питання з долученням доказів на підтвердження цього, тобто судження, викладені в поданні, є лише припущеннями.

Обов`язок доказування перед судом наявності підстав для примусового направлення засудження до місця відбування покарання покладено на суб`єкт звернення з таким поданням, у зв`язку з чим останній повинен обґрунтувати належним чином вимоги поданого клопотання.

Слід також відмітити, що відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», серед іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

У відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання /подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про розгляд клопотання, у судове засідання не прибув, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органами внутрішніх справ, ні органом виконання покарання вжито не було, а тому, виходячи з вимог ст.539 КПК України, якою не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду у відсутності засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заступника начальника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1