Справа № 392/582/23
Провадження № 1-кп/392/171/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 24.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Злинка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 23 лютого 2023 року, близько 17:30 год., знаходячись біля домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан, який Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строком на 90 діб, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку законного володільця ОСОБА_5 та інших сторонніх осіб, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до припаркованого автомобілю «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 та шляхом відкриття незамкнених на замок дверей проник до зазначеного автомобілю. Перебуваючи у зазначеному місці, ОСОБА_3 відкривши капот вищевказаного автомобіля таємно викрав акумуляторну батарею « НОМЕР_2 Ah 550 A55048 SMF, вартістю 1165 грн. та два металевих колісних дисків до автомобіля ВАЗ, діаметром R13, вартістю 400 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1565 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що у нього 23 лютого 2023 року близько 17.30 год біля будинку АДРЕСА_2 , після конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 з приводу мобільного телефону, раптово виник умисел на викрадення майна, та скориставшись , що поряд не було ні ОСОБА_7 ні інших осіб, оскільки вони пішли в невідомому напрямку, підійшов до припаркованого автомобіля ВАЗ 21063, та відкрив двері вказаного авто, які були незамкнені на замок, відкрив капот та дістав акумуляторну батарею, назву та модель не пам`ятає та два металевих колісних диски до автомобіля. Після чого, поїхав додому та залишив викрадене майно в себе вдома, через декілька годин приїхали працівники поліції та він добровільно віддав викрадене ним майно.

У вчиненому щиро кається, запевняв суд, що зробив відповідні висновки, соромно за вчинене, готовий нести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, на майбутнє не буде вчиняти жодних протиправних дій. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченого, а також позицію потерпілого, викладену у заяві на адресу суду, який претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, оскільки майно йому повернуто під час досудового розслідування, призначення покарання виніс на розсуд суду, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно, не працює, одружений, на обліках у кабінетах лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових злочинів.

Однак враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 бажає виправитися, розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, надав правдиві та послідовні показання, негативно оцінює вчинене ним кримінальне правопорушення, демонструє готовність понести заслужене покарання, а також враховуючи позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому (відніс вирішення даного питання на розсуд суду), враховуючи, що викрадене майно (акумуляторну батарею та два металевих колісних диски до автомобіля) повернуте потерпілому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні за: судову трасо логічну експертизу №СЕ -19/112-23/2495-Д від 09.03.2023 року в розмірі 1510 грн 24 коп., що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000111.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1510 грн 24 коп.

Речові докази акумулятор чорного кольору з написом сіро-червоного кольору «Taxxon2 12V 60 Ah 550 A55048 SMF, на якому наявна одна клема та два колеса на поверхні резини мається маркування 175/70R13 82 H, металеві диски радіусом 13 см, що повернуто під розписку власнику ОСОБА_5 - вважати повернутими законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_8

суддя