Справа № 438/75/22
Провадження № 1-кп/438/21/2023
УХВАЛА

26 квітня 2023 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борислав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000487 від 05 липня 2021 року

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніш не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

У провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000487 від 05 липня 2021 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_6 здійснює на підставі ордеру на підставі договору про надання правової допомоги від 19 липня 2022 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 129 від 13 жовтня 1993 року, видане Львівською обласною КДКА на підставі рішення №1 від 08 липня 1993 року адвокат ОСОБА_7 .

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області з питанням про притягнення адвоката ОСОБА_7 до відповідальності за зловживання процесуальними правами, зокрема неодноразові неявки у судові засідання під час судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 думку з приводу вказаного питання не висловили. Обвинувачена ОСОБА_3 додатково пояснила, що їй відомо, що адвокат ОСОБА_7 тривалий час хворіє.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що слід повідомити Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Львівської області про наявність в діях адвоката ОСОБА_7 ознак дисциплінарного проступку у зв`язку з порушенням нею Правил адвокатської етики, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Поняття «розумний строк» оцінюється з урахуванням низки критеріїв, у тому числі - специфіки кримінальної справи, кількості епізодів звинувачення, поведінки сторін тощо, та не може визначатись однаково для кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

У відповідності до загальних засад кримінального провадження учасники кримінального провадження та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням певних критеріїв, серед яких складність справи та поведінка заявника (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції», «Вергельський проти України»).

У розумінні ЄСПЛ сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Оцінюючи поведінку заявника, необхідно брати до уваги, зокрема, і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

В ухвалі Верховного Суду у справі №676/7346/15-к від 30.05.2018 вказано про те, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

В ухвалі Верховного Суду у справі № 202/4467/14-к від 17.09.2019 зазначено: «Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом».

Поряд із цим, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 року у справі № 306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. При цьому в ухвалі від 18.09.2018 року у справі № 1-9/11 суд виходить із позиції, що законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами.

Захисник ОСОБА_7 не з`явилась у судові засідання, призначені на 25 січня 2023 року, 6 березня 2023 року, 30 березня 2023 року та 26 квітня 2023 року.

25 січня 2023 року та 6 березня 2023 року на електронну адресу суду надійшли клопотання захисника про «перенесення розгляду справи у зв`язку із незадовільним станом здоров`я». При цьому на зазначені клопотання не було накладено електронний цифровий підпис особи та не подано жодного доказу на підтвердження причини неявки. У судові засідання, які були повинні бути проведені 30 березня 2023 року та 26 квітня 2023 року, захисником взагалі не було подано будь-яких клопотань.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України було передано для розгляду вказаному складу суду 19 січня 2022 року. Судом розпочато дослідження письмових доказів, однак зважаючи на вищезазначені клопотання сторони захисту про відкладення, які визнані судом безпідставними, суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів, оскільки сторона захисту не дотримується порядку, встановленого судом.

Зазначені дії захисника, на думку суду, спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду.

Так, практикою Європейського суду з прав людини, п. «с» ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено «призначення» захисника, який би в інтересах обвинуваченого здійснював юридичну допомогу практично й ефективно, забезпечуючи достатній захист. Оцінити, чи було це юридичне представництво практичним та ефективним, можна лише на основі конкретних обставин справи, розглядаючи процес у цілому (рішення ЄСПЛ «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року, «Імбріоша проти Швейцарії» від 24 листопада 1993 року, «Дауд проти Португалії» від 21 квітня 1998 року, «Куліковський проти Польщі» від21 грудня 2010 року). Як вважає ЄСПЛ, ведення захисту, по суті, є справою обвинуваченого та його адвоката, тобто це переважно питання взаємовідносин між ними, незалежно від того, чи призначається захисник у межах надання правової допомоги, чи оплачується приватно, а відповідно до згаданої норми Конвенції втручання компетентних державних органів вимагається лише в тих випадках, коли факт незабезпечення адвокатом ефективного представництва є очевидним або будь-яким чином переконливо доведений до їх відома (рішення ЄСПЛ «Санніно проти Італії» від 27 квітня 2006 року, «Кускані проти Сполученого Королівства» від 24 вересня 2004 року).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) відзначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати певним обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності апеляції. Тим не менш, застосовані обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Крім того, обмеження відповідатимуть вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо вони переслідують законну мету та існує розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, що переслідується (див. рішення від 3 листопада 2009 року у справі «Давран проти Туреччини»(«Davran v. Turkey»), заява №18342/03, § 37; рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 44 та ін.).

При цьому ЄСПЛ окремо наголошує, що саме національні суди уповноважені тлумачити національні процесуальні правила, такі як строки, покликані забезпечувати правову визначеність; роль Суду зводиться лише до перевірки того, чи є наслідки такого тлумачення сумісними з Конвенцією (див. рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини»(«Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 45 та ін.).

За таких обставин, своїми діями адвокат ОСОБА_7 , маючи статус адвоката, право на зайняття адвокатською діяльністю, використовує його у спосіб, який прямо суперечить закону, чим порушує право обвинуваченого на розгляд цього провадження у розумні строки, що призводить до невиправданого затягування судового розгляду справи, та суперечить вимогам КПК України.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є, крім іншого, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків.

Статтею 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до вимог п.п. 3.3 п.3 Рішення № 37 Ради адвокатів України «Про встановлення плати за організаційне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури» від 18 червня 2020 року, суди звільнені від плати за організаційне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до вимог п.10 Положення «Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність» із доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 15 листопада 2019 року № 149, до заяв (скарг) щодо поведінки адвоката (далі узагальнено - заяви (скарги)) слід відносити: заяви (скарги) громадян; рішення, ухвали, постанови, звернення суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає поведінку адвоката ОСОБА_7 , під час судових засідань у кримінальному провадженні, такою, що свідчить про свідоме зловживання адвокатом процесуальними правами, спрямовану на невиправдане затягування розгляду справи, у зв`язку з чим необхідно звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області з клопотанням про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності з підстав порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст.ст.2, 45, 7, 75-81, 330, 369, 372 КПК України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд

п о с т а н о в и в :

Повідомити Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Львівської області про наявність в діях адвоката ОСОБА_7 ознак дисциплінарного проступку у зв`язку з встановленням умисного характеру дій захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 , направленого на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Порушити перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_7 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 129 від 13 жовтня 1993 року; видане Львівською обласною КДКА на підставі рішення №1 від 08 липня 1993 року).

Повідомити Бориславський міський суд Львівської області у передбачений законодавством строк про результати розгляду даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 01 травня 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1