Справа № 336/1240/23
Провадження №1-кп/336/542/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001525 від 06.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зі слів має на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця проживання не має, раніше судимого:

1. 12.06.2018 Запорізьким районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

2. 10.10.2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

3. 14.02.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.1. ст. 71 КК України до 3 років і 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 19.06.2018 до 10.10.2018. Вирок набув чинності 17.03.2023.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У період часу з 07 години 20 хвилин, 04 жовтня 2022 року по 22 годину 20 хвилин, 05 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введений в Україні на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом розбиття скла вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , де продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, таємно, викрав ноутбук «Lenovo ideapad SI 45-15 АРІ» Grey (81UT00MCRA), в корпусі сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №880-22 від 09.11.2022, виконаного судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складає 18 500 гривень 00 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_5 .

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , разом із викраденим ноутбуком, зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, у період часу з 13 години 00 хвилин, 06 жовтня 2022 року по 13 годину 00 хвилин, 07 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введений в Україні на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом розбиття скла вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , де продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, таємно, викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: монітор марки «PHILIPS» моделі «HNS8170T», в корпусі чорного кольору, серійний номер AU3A, вартістю 337 гривень 50 копійок; телевізор марки «LG» моделі «29МТ45», діагональ «29», вартістю 1474 гривні 75 копійок; велосипед «B'Twin RockRider 340», чорно-синього кольору, вартістю 7322 гривень 75 копійок; універсальна мобільна батарея «Nomi El00 10000 mAh», в корпусі синього кольору, вартістю 450 гривень 00 копійок.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , разом із викраденим ноутбуком, зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 9 585 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснив, що 04 жовтня 2022 проник до будинку АДРЕСА_2 , шляхом розбиття вікна, з якого викрав ноутбук «Lenovo ideapad SI 45-15 АРІ» Grey (81UT00MCRA), в корпусі сірого кольору. Після чого, через декілька днів, точної дати не пам`ятає, повторно проник до вказаного вище будинку шляхом розбиття вікна та таємно викрав монітор марки «PHILIPS», телевізор марки «LG», велосипед «B'Twin RockRider 340», мобільну батарею. Пізніше вказані речі продав, кошти витратив на власні потреби. Зазначив, що розкаюється, висновки зробив, просив суворо не карати.

Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить винести покарання на розсуд суду.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням речових доказів.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, висновків для себе не робить, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на обліку у лікаря-психіатра та лікарянарколога не перебуває, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване та фактичного місце проживання, на час винесення вироку утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

При цьому, згідно вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023.

Враховуючи вище викладене, думку прокурора, суд приходить до переконання про призначення покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді реального позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для його виправлення та убезпечення суспільства від продовження злочинної діяльності.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи, в порядку ст.124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023 і визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`ять) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023, а саме з 22.04.2023.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 , залишити тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Речові докази: два сліди папілярних візерунків рук, які були вилучені з поверхні вікна, в ході проведення огляду місця події 05.10.2022, один слід папілярного візерунка руки, який було вилучено в ході проведення огляду місця події 07.10.2022 залишити в матеріалах кримінального провадження; монітор марки «PHILIPS» моделі «HNS8170T», в корпусі чорного кольору, серійний номер AU3A, універсальна мобільна батарея «Nomi El00 10000 mAh», в корпусі синього кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити по приналежності ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави, витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз: судово-дактилоскопічної експертизи №CE-19/108-22/12418-Д від 18.10.2022, у сумі 943 гривні 90 копійок; судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/108-22/13629-Д від 17.11.2022, у сумі 1 321 гривня 46 копійок; судово-товарознавчої експертизи № 880-22 від 09.11.2022, у сумі 755 гривень 08 копійок; судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/108-22/12350-Д від 13.10.2022, у сумі 755 гривень 12 копійок; судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/108-22/13620-Д від 15.11.2022, у сумі 943 гривні 90 копійок; судово-товарознавчої експертизи № 1071-22 від 13.12.2022, у сумі 755 гривень 08 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Суддя : ОСОБА_1