УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 Справа №607/5995/23
провадження № 1-кп/607/1361/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінального провадження за №0000006 від 06.01.2023, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, громадянин України, адреса місця реєстрацій та проживання: АДРЕСА_1 , одружений, зі слів не працює та є особою з інвалідністю третьої групи, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у серпні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у нього виник протиправний намір, направлений на заволодіння шляхом обману коштами Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.04.2022) (надалі - Порядок), для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості, подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

ОСОБА_3 04.08.2022, будучи обізнаним щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, достовірно знаючи, що 30.07.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внутрішньо переміщені особи, які із квітня 2022 року проживали у житловому будинку ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , виїхали за межі України, при подачі «Заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 490 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 2022 p. № 333» в Підгороднянську сільську раду, вказав відомості про проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в його житловому будинку протягом 30-го та 31-го липня 2022 року, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 02.09.2022, діючи з прямим умислом, переслідуючи єдиний корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, достовірно знаючи, що в період часу із 01.08.2022 по 31.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внутрішньо переміщені особи, які із квітня 2022 року проживали у житловому будинку ОСОБА_3 за адресо: АДРЕСА_1 , перебували за межами України, при подачі «Заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 490 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 2022 р. № 333» в Підгороднянську сільську раду, вказав відомості про проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в його житловому будинку протягом 31-го дня серпня 2022 року, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 04.10.2022, діючи з прямим умислом переслідуючи єдиний корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, достовірно знаючи, що в період часу із 01.09.2022 по 30.09.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внутрішньо переміщені особи, які із квітня 2022 року проживали у житловому будинку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , перебували за межами України, при подачі «Заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 490 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 2022 р. № 333» в Великоберезовицьку селищну раду, вказав відомості про проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в його житловому будинку протягом 30-ти днів вересня 2022 року, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Вчинивши вищевказані дії, ОСОБА_3 незаконно заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами в розмірі 1 861 гривень 02 копійок, які Товариством Червоного Хреста України були нараховані та виплачені йому у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму Товариству Червоного Хреста України.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Дав суду показання про те, що дійсно все відбулось так, як зазначено в обвинувальному акті; розкаюється у вчиненому, більше такого вчиняти не буде.

Представник потерпілого в судовому засідання зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки він повністю відшкодував завдану шкоду даним кримінальним правопорушенням.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 під судового розгляду заявив усне клопотання про закриття щодо нього кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

На запитання суду пояснив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка є не реабілітуючою, а також наслідки прийняття судом такого рішення.

Представник потерпілого підтримала клопотання обвинуваченого та просила закрити кримінальне провадження.

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, зазначивши, що дійсно ОСОБА_3 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завданні кримінальним правопорушенням збитки, крім того позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем проходження військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (ст. 45 КК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, та яке не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Шкода, яка завдана ОСОБА_3 даним кримінальним правопорушенням, відшкодована останнім в повному обсязі.

Як вбачається з вимоги № 223/115/11 від 09.01.2023 ОСОБА_3 раніше кримінальних правопорушень не вчиняв.

Він, як встановлено під час судового розгляду, після вчинення кримінального проступку щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, оскільки судовим розглядом встановлено необхідні для прийняття такого рішення обставини, передбачені вказаною статтею КК України.

Відповідно, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372, 392, 395 КПК України, ст.ст. 12, 44, 45 КК України, суд,

постановив:

клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000006 від 06.01.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1