ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000075 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах останнього та прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді директора КП «Гомін», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено:

- за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили, але на строк не більше 60 днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалено рахувати з 03 липня 2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання, тобто з 03.07.2020 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_10 3 344 005 (три мільйони триста сорок чотири тисячі п`ять) грн. спричиненої матеріальної шкоди, а також 10 000 (десяти тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_11 3 715 561 (три мільйони сімсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят одну) грн. 11 коп. спричиненої матеріальної шкоди, а також 10 000 (десяти тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Вироком вирішено долю судових витрат, речових доказів по справі та арештованого майна.

За вироком суду ОСОБА_7 ,, визнаний винним та засуджений за те, що він в червні 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, за попередньою домовленістю, зустрівся в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_10 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, повідомивши завідомо неправдиву інформацію про те, що є представником закритої організації англійської головної масонської ложі, члени якої в Україні проводять роботу по підготовці та працевлаштуванню кадрів на вищі керівні посади в державі Україна, пообіцяв останньому, що його кандидатура вивчена та представляє особливий інтерес на одну з найвищих посад в Уряді України, при цьому зазначивши, що умовою до співпраці, набуття ОСОБА_10 членства та подальшого працевлаштування на керівну посаду в Уряді держави Україна буде можливим у разі надання грошових коштів в сумі 150 000 доларів США, в якості членського внеску, керівникам зазначеного ордену, а також для оплати обов`язкового навчання в Сполучених Штатах Америки та Англії.

В подальшому, в кінці серпня 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, ОСОБА_10 , будучи введеним в оману, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_7 у приміщенні кафе «Хутір», що за адресою: АДРЕСА_2 , де за наданим ОСОБА_7 зразком, написав присягу на вірність керівникам ордену та заяву про добровільну передачу грошових коштів в сумі 30 000 доларів США, після чого передав зазначену суму грошових коштів ОСОБА_7 , що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 серпня 2015 року 648 330 гривень, при цьому ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_10 у позитивному вирішенні питання щодо вступу останнього до членів ордену масонів.

У вересні 2015 року, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний план, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , попередньо домовившись з ним в телефонному режимі, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, перебуваючи у автомобілі марки «Mercedes-Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_10 , неподалік автосервісу, що за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від останнього другу частину грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 вересня 2015 року 109 025 гривень.

В подальшому, у березні 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та місці, ОСОБА_7 , умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, повідомив ОСОБА_10 про необхідність сплатити решту грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, пояснюючи, що вже активно проходить підготовка до від`їзду на навчання де запланована його особиста зустріч з представником ордену «Масонів» з родини ОСОБА_12 .

Не маючи зазначеної суми грошових коштів, яку хотів отримати ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , будучи введеним в оману останнім, звернувся до свого знайомого ОСОБА_11 з проханням отримати у борг 50 000 доларів США, на що той погодився.

В подальшому, у квітні 2016 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, під час зустрічі в банкетній залі готельного комплексу «Рест Парк», що за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, 135, ОСОБА_10 , в присутності ОСОБА_11 , передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, в якості чергової частини із попередньо обумовленої суми, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 квітня 2016 року 1 310 900 гривень.

В листопаді 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та місці, ОСОБА_7 умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, повідомивши завідомо неправдиву інформацію, що полягала у запевнені щодо працевлаштування ОСОБА_10 на одну з найвищих посад в уряді України, під час чого незаконно заволодів грошовими коштами останнього у сумі 50 000 доларів США, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 листопада 2016 року 1 275 750 гривень, які останній через свого знайомого ОСОБА_13 , добровільно передав як частину останнього внеску за обіцяне працевлаштування.

В подальшому, на початку січня 2017 року, у невстановлений досудовим слідством час та дату, ОСОБА_7 , зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свій злочинний план, спрямований на неповернення грошових коштів, якими попередньо заволодів, з метою введення в оману, надав ОСОБА_10 на підтвердження його членства в закритій організації англійської головної масонської ложі перстень з гравіюванням символіки зазначеного ордену.

Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 135 000 доларів США, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на період передачі грошових коштів 3 344 005 гривень, чим спричинив останньому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Крім того, в квітні 2016 року, в обідню пору у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, ОСОБА_7 , повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, перебуваючи в кафе «Білочка» на автошляху «Луцьк-Рівне», що за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, шляхом обману та зловживання довірою, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, повідомив завідомо неправдиву інформацію, яка полягала у повідомленні ОСОБА_11 про своє членство у закритій організації англійської головної масонської ложі, члени якої в Україні проводять роботу по підготовці та працевлаштуванню кадрів на вищі керівні посади в державі Україна, та пообіцяв останньому за надання грошових коштів в сумі 150 000 доларів США в якості обов`язкового внеску, допомогти у призначенні на одну з найвищих посад в уряді України, при цьому зазначивши, що вже розглянули кандидатуру на одну з таких посад ОСОБА_10 .

В квітні 2016 року, в обідню пору у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, ОСОБА_7 , умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , до яких увійшов в довіру, в банкетній залі готельного комплексу «Рест Парк», що за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, 135, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у сумі 100 000 доларів США, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 квітня 2016 року 2 621 800 гривень, які останній, будучи введеним в оману, добровільно передав як завдаток за обіцяне працевлаштування.

В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювались єдиним злочинним наміром, спрямованим на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою, в травні 2016 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, перебуваючи в готелі «Либідь», що знаходиться за адресою: місто Київ, площа Перемоги, 1, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, знову повідомив завідомо неправдиву інформацію, що полягала у запевнені щодо працевлаштування ОСОБА_11 на одну з найвищих посад в Уряді держави України, та наполіг на передачі ще 50 000 доларів США, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 01 травня 2016 року 1 259 300 гривень, якими незаконно заволодів, оскільки дана сума була відразу добровільно передана ОСОБА_11 на місці зустрічі.

Таким чином, ОСОБА_7 , повторно, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у розмірі 150 000 доларів США, що становить згідно офіційного курсу Національного банку України станом на період передачі грошових коштів 3 881 100 гривень, чим спричинив останньому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Крім того, 02 липня 2020 року, близько 15 години, ОСОБА_7 зустрівся у літньому кафе біля готелю «Україна», що за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Словацького, 2, з ОСОБА_14 та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, представившись головою міського осередку «Луцької міської організації демократичної партії», шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, повідомив завідомо неправдиву інформацію, що полягала в обіцянні працевлаштування ОСОБА_14 на одну з найвищих посад в Уряді України, а саме на посаду Прем`єр міністра України, при цьому наголосивши, що це можливо лише при умові передачі йому грошових коштів в сумі 200 000 доларів США в якості необхідного внеску для вступу до закритої організації англійської головної масонської ложі, члени якої в Україні проводять роботу по підготовці та працевлаштуванню кадрів на вищі керівні посади в державі Україна.

На наступний день, 03 липня 2020 року, близько 10 години 50 хвилин, ОСОБА_7 , умисно, діючи з корисливих мотивів, продовжуючи втілювати свій злочинний план, спрямований на заволодіння грошовими коштами, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_14 неподалік готелю «Україна», що за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Словацького, 2, після чого попрямували на автомобілі марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вулиця Пушкіна, 2, де розмістилися за столиком на літньому майданчику вказаного кафе.

В ході вищевказаної зустрічі, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_14 про необхідність написання відповідної заяви на вступ до закритої організації братства масонів та добровільної передачі грошових коштів в сумі 200 000 доларів США, а також автобіографії за власноручно написаним зразком, після чого, надав зразок написаної заяви та автобіографії ОСОБА_14 , який написав вказані документи від свого імені.

При цьому, під час вищевказаної розмови, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_14 , що можливість потрапити до Кабінету Міністрів України дуже велика, але вирішення вищевказаного питання можливе лише шляхом надання 200 000 доларів США та пообіцяв, що у разі неможливості втілення його планів у реальність, грошові кошти негайно поверне.

В ході вищевказаної розмови, ОСОБА_14 показав ОСОБА_7 наявні при ньому грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, після чого ОСОБА_7 об 11 год. 31 хв. вийшов з приміщення зазначеного кафе, взяв у своєму автомобілі портфель та повернувся до ОСОБА_14 , який чекав його за столиком літнього кафе.

Після цього, ОСОБА_7 03 липня 2020 року, об 11 год. 32 хв., перебуваючи в літньому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, повідомивши завідомо неправдиву інформацію, що полягала у запевнені щодо працевлаштування ОСОБА_14 на одну з найвищих посад в Уряді держави України, намагався заволодіти грошовими коштами останнього у сумі 200 000 доларів США, що еквівалентно на момент вчинення кримінального правопорушення згідно офіційного курсу Національного банку України 5 436 000 гривень, які ОСОБА_14 добровільно передав при зустрічі, а саме поклав зазначені грошові кошти у портфель ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненим повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці передачі грошових коштів працівниками поліції.

Не погодившись з вироком суду захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу у зв`язку з із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В поданій апеляційній скарзі захисники вказують на безпідставність відхилення місцевим судом їх клопотання про повторний допит в якості потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також допиті свідка ОСОБА_13 , показання якого, на переконання сторони захисту, є ключовими.

Зазначають, що судом першої інстанції фактично було лише перераховані надані стороною обвинувачення докази без надання їм належної правової оцінки та не зазначення їх змісту та доказової сили.

Також, на переконання апелянтів, допит потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 був проведений з порушенням вимог ст.336 КПК України, оскільки вказані особи місцевим судом допитувалися в режимі відеоконференції поза межами суду, що унеможливило належним чином встановити їх особу та роз`яснити права та обов`язки, передбачені КПК України, попередити їх про кримінальну відповідальність, згідно ст.383, 384 КПК України.

Вважають, що за епізодом з потерпілим ОСОБА_14 була провокація з боку працівників поліції, адже обвинуваченим з потерпілим не оговорювалася сума, яку мав передати останній першому. Також зазначають, що протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 03.07.2020 року та протокол огляду місця події від 03.07.2020 року в приміщенні літнього кафе «Льох у Свата» є недопустимими доказами, оскільки проведенні в порушення вимог встановлених нормами кримінального процесуального права.

З урахуванням викладеного вище, захисники обвинуваченого просять оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі вказує, що висновки суду, які викладені у судовому рішенні містять істотні суперечності, та що місцевий суд не взяв до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновок. Просить вирок скасувати та виправдати його у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вказує, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , не надав належної оцінки ступеню тяжкості та характеру суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також особі винного, який вини не визнав, хоча раніше і не притягався до кримінальної відповідальності, однак вчинив три злочини та заволодів грошовими коштами потерпілих в особливо великих розмірах. На переконання прокурора, місцевим судом належним чином не обґрунтовано та не вмотивовано причини й підстави призначення обвинуваченому фактично мінімально можливого покарання за кожним злочином окремо, так і за їх сукупністю. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.4 ст.190 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; за ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити міру покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисників, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з викладених у ній мотивах, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисників заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги у відсутність потерпілих, колегія суддів виходила з положень ч. 4 ст. 405 КПК України, згідно якої, неприбуття в судове засідання сторін або інших учасників кримінального провадження, явка яких не є обов`язковою, не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття.

Так враховуючі, що потерпілі належним чином повідомленні про час та дату судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило, а також те, що учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду справи у відсутності вказаних осіб, апеляційний суд вважає за можливе продовжити розгляд даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України як обвинувальний, так і виправдувальний вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню : 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення .

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, суд першої інстанції проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Обставини, встановлені у вироку, ґрунтуються на повному, всебічному та неупередженому дослідженні доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку.

Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважає дане кримінальне провадження сфабрикованим щодо нього у зв`язку із його політичною діяльністю. Вказав, що грошовими коштами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шахрайським шляхом не заволодівав, а грошові кошти, які йому передав ОСОБА_14 , вважав вступним внеском для створення політичної партії, яку планували створити разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Тобто, обвинувачений як в місцевому суді, так і при апеляційному розгляді фактично не заперечував отримання грошових коштів від потерпілих, проте вказував на відсутність в нього умислу на заволодіння ними шахрайським методом.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вина обвинуваченого ОСОБА_7 стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними судом першої інстанції в судовому засіданні доказами, яким надано правильну юридичну оцінку.

Відтак, потерпілий ОСОБА_10 при наданні показів в суді першої інстанції пояснив, що в червні 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що ним зацікавилися впливові люди і вони домовилися про зустріч, щоб обговорити цю інформацію. Вказав, що під час зустрічі в кафе «Хутір», обвинувачений повідомив, що являється представником Англійської головної масонської ложі та висловив пропозицію з приводу участі в програмі, яка організована людьми із Сполучених Штатів Америки та Англії, з приводу підготовки спеціалістів, які будуть необхідні для представництва їх інтересів в органах державної влади України та бізнес структурах, що планувались створюватися на території держави, а також що для участі у цьому проекті потрібно внести кошти, необхідні для того, щоб пройти підготовку, яка мала відбуватися в США та Англії, а саме суму в розмірі 150 000 доларів США і запропонував зробити перший внесок в розмірі 50 000 доларів США. Зазначив, що оскільки його зацікавила дана пропозиція, то наприкінці серпня 2015 року під час зустрічі в кафе «Хутір» він передав ОСОБА_7 суму коштів в розмірі 30 000 доларів США, як підтвердження того, що він бажає пройти запропоноване навчання, після якого він міг би працювати по спеціальності в органах державної влади чи структурах, які будуть створені на території України на що останній повідомив, що перший внесок повинен становити 50 000 доларів США, а тому він докладе ще своїх 20 000 доларів США, щоб склалася необхідна сума для прийняття заяви з документами про вступ до організації. Ствердив, що обвинувачений вказав, що грошові кошти можливо передати лише особисто через нього. Також повідомив, що у разі відмови від участі чи непроведенні навчань всі гроші обов`язково будуть повернуті. Вказав, що цікавився в ОСОБА_7 чому затримується його навчання, на що останній повідомив, що організація поставила йому вимогу про відбір ще дев`яти кандидатів і тільки після того він зможе передати документи всіх учасників, а також нагадав про необхідність внесення ще 100 000 доларів США. Крім того пояснив, що з метою позики грошей для передачі обвинуваченому він в березні 2016 року звернувся до ОСОБА_11 та розказав йому інформацію про відбір учасників для навчання з метою подальшого працевлаштування, чим останній також зацікавився і виявив бажання особисто зустрітись з ОСОБА_7 . Зазначив, що в квітні 2016 року вони втрьох зустрілися в місті Луцьку, де обвинувачений особисто розказав ОСОБА_11 всю інформацію про програму та навчання в результаті чого ОСОБА_11 позичив йому грошові кошти і в банкетній залі готельного комплексу «Рест Парк» передав ОСОБА_7 за нього суму в розмірі 50 000 доларів США та за себе суму в розмірі 100 000 доларів США, а також всі необхідні документи, з метою участі у цій програмі. В подальшому в листопаді 2016 року, з метою внесення повної суми коштів він через свого знайомого ОСОБА_13 передав ОСОБА_7 ще 50 000 доларів США, як частину останнього внеску. Ствердив, що сукупно передав ОСОБА_7 суму в розмірі 135 000 доларів США та, що після отримання суми коштів, останній повідомляв, що програма не розпочинається через відсутність необхідної кількості кандидатів, а потім припинив виходити на зв`язок та відповідати на дзвінки, після чого він зрозумів, що його ввели в оману та почав вимагати повернення коштів, на що обвинувачений неодноразово обіцяв повернути гроші, однак так і не зробив цього;

У свою чергу потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що під час зустрічі з ОСОБА_10 останній розповів про програму проходження навчання в США та Англії з подальшим працевлаштуванням на керівних державних посадах та попросив позичити йому грошові кошти, для передачі їх обвинуваченому, оскільки він виявив бажання приймати участь в даній програмі, однак повної суми грошей не має. Оскільки дана інформація його зацікавила і він попросив організувати йому зустріч з ОСОБА_7 . В подальшому, під час зустрічі в місті Луцьку, яку організував ОСОБА_10 , він особисто познайомився з обвинуваченим, який повідомив, що діє від імені масонської групи та розповів про програму проходження навчання, подальші перспективи, можливе працевлаштування як в Україні так і закордоном, а також про необхідність внесення грошових коштів в розмірі 150 000 доларів США для участі в цій програмі. Так як ця інформація зацікавила його, бажаючи прийняти участь в навчаннях, з метою подальшого працевлаштування на керівних державних посадах, він в квітні 2016 року передав ОСОБА_7 за свою участь в цих навчаннях грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США, а також, того ж дня, позичив ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 50 000 доларів США, які останній при ньому передав ОСОБА_7 . Після чого в травні 2016 року він з обвинуваченим зустрівся в готелі «Либідь» в місті Києві, де останній повідомив про необхідність передачі решти коштів за участь у навчаннях, що становило 50 000 доларів США, і він відразу ж передав дану суму ОСОБА_7 , оскільки мав її при собі, а всього разом передав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 150 000 доларів США. Ствердив, що ОСОБА_7 повідомляв, що у разі відмови від участі чи відсутності навчань гроші будуть повернуті в повному обсязі. Також вказав, що після його прохання повернути грошові кошти ОСОБА_7 жодних коштів не повернув.

Також потерпілий ОСОБА_14 ствердив, що в 2020 році у зв`язку з пошуком роботи звернувся до свого знайомого ОСОБА_11 , який йому порадив звернутись до людини, яка за грошову винагороду пропонує отримати державну посаду. Пояснив, що під час зустрічі з обвинуваченим, останній повідомив, що за суму в розмірі 200 000 доларів США може допомогти із працевлаштуванням в Кабінеті Міністрів України, що дуже його зацікавило. Разом з тим через деякий час, коли він зрозумів, що ОСОБА_7 займається шахрайством та звернувся до прокуратури із заявою про вчинення злочину. Крім того, вказав, що ОСОБА_7 повідомляв про необхідність підготовки пакету документів, що включали в себе автобіографію, фотокартки та розписку про співпрацю із закритою організацією братства масонів, для передачі їх останньому разом з грошовими коштами. Також пояснив, що під час їхньої зустрічі 03 липня 2020 року він передав ОСОБА_7 200 000 доларів США, з яких 199 000 доларів США були імітаційними, після чого останнього було затримано працівниками поліції.

Надані в суді першої інстанції показання вказаних осіб є чіткими, послідовними та узгоджуються з іншими доказами, які були дослідженні судом, та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення. Немає в апеляційного суду обґрунтованих підстав вважати, що потерпілі оговорюють обвинуваченого, оскільки не було встановлено таких об`єктивних причин як в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, будь-яких неприязних відносин між ними не встановлено. Також слід зауважити, що ні обвинувачений, ні його захисники не наполягали на повторному їх допиті для з`ясування обставин, які на думку сторони захисту, не було взято до уваги судом першої інстанції.

Також допит в суді першої інстанції потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 проводився як у присутності прокурора, так і обвинуваченого та його захисників, яким було надано надано можливість реалізувати своє право на допит вказаних осіб. Захисники ОСОБА_7 , заявляючи клопотання про повторний допит потерпілих, не навели обґрунтованих доводів та мотивів, які саме нововиявлені обставини стали відомі стороні захисту після допиту обвинуваченого та які слід з`ясувати при повторному допиті вказаних вище осіб. На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відхилення клопотання сторони захисту щодо проведення повторного допиту потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, що з вересня 2015 року вона працювала помічником потерпілого ОСОБА_11 . Одного разу в 2016 році останній зателефонував до неї та попросив підготувати договір позики та договір застави. Під час того, як вона готувала дані договори до неї зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що їх закінчувати не потрібно у зв`язку з тим, що він сильно поспішає, та попросив винести йому 50 000 доларів США на вулицю. Після чого вона взяла гроші в сейфі в офісі, відрахувала необхідну суму, склала їх в пакет та занесла ОСОБА_11 в машину, в якій також сидів ОСОБА_10 .

Дані показання свідка хоча прямо і не вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, але стверджують факт наявності у ОСОБА_11 саме тої суми коштів, яку в подальшому останній передав обвинуваченому, а тому обґрунтовано взяті місцевим судом до уваги.

Окрім пояснень потерпілих винуватість ОСОБА_7 підтверджується іншими доказами, які суд першої інстанції усебічно, повно, об`єктивно дослідив та правильно оцінив, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.05.2020 року, згідно якого заступник начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6 . 21.05.2020 прийняв від потерпілого ОСОБА_11 усну заяву про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.07.2020 року згідно якого оперуповноважений 4-го відділу УСР у Волинській області ДСР НП України ОСОБА_16 03.07.2020 прийняв від потерпілого ОСОБА_14 усну заяву про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.10.2020 року згідно якого старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_17 . 12.10.2020 прийняла від потерпілого ОСОБА_10 усну заяву про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

-протоколом огляду від 13.10.2020 з доданою фототаблицею та копією аркушу паперу формату А-4 із рукописним текстом, яким зафіксовано огляд добровільно наданих 12.10.2020 потерпілим ОСОБА_10 речей, а саме: чоловічого перстня, типу «печатка», виготовленого з матеріалу схожого на метал жовтого кольору; аркушів поперу формату А-4 з рукописним текстом;

-протоколом огляду від 13.10.2020 року з доданими фото таблицями, яким зафіксовано огляд наданого потерпілим ОСОБА_10 мобільного телефону марки «iPhone 10», на диктофоні якого містяться два аудіо-записи розмови між двома чоловіками та аудіо-запис розмови між жінкою та чоловіком, з приводу повернення ОСОБА_7 грошових коштів;

-протоколом огляду від 15.10.2020 з доданими дисками, яким зафіксовано дві розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а також розмову між дружиною обвинуваченого ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , які записані на мобільний телефон марки «iPhone 10», щодо заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами ОСОБА_10 , а також їх повернення останньому;

-протоколу про результати аудіо-, відео контролю особи від 03.07.2020 з доданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з яких вбачається, що заступник начальника відділу УСР у Волинській області ДСР НП України ОСОБА_19 , на підставі ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 02.06.2020, провів аудіо-, відео контроль ОСОБА_7 , під час якого зафіксовано розмову останнього із ОСОБА_14 , яка відбулась 02.07.2020, щодо заволодіння грошовими коштами в розмірі 200 000 доларів США шахрайським шляхом;

-протоколом виготовлення, огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 03.07.2020 року з доданими фототаблицями зафіксовано огляд купюр, які являють собою долари США номіналом 100 (сто) доларів кожна в кількості 10 (десять) штук, попередньо добровільно надані ОСОБА_14 , з наступними серіями та номерами: KF51446505C, KH07201440A, KB70823526G, KK25081480A, KF66636533A, HB79637167I, KB45518813G, KB46261652D, KB50921259L, KB07036985K, а також огляд заздалегідь ідентифікованих несправжніх (імітаційних) засобів у вигляді предметів, схожих на грошові кошти долари США номіналом по 100 (сто) доларів США кожна у кількості 1990 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) з серією та номером КВ14859854М на загальну суму 199 000 (сто дев`яносто тисяч) доларів США, виготовлених з метою одержання фактичних даних про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, вказаним протоколом зафіксовано огляд ОСОБА_14 та передачу останньому грошових коштів та імітаційних грошових коштів загальною сумою 200 000 (двісті) тисяч доларів США, упакованих за допомогою паперових стрічок з пояснювальними написами «10 000 USD 100 листов по 100 USD Десять тысяч долларов США» у 20 пачок по 100 предметів кожна, поміщених до прозорого поліетиленового пакету, для подальшої його участі в проведенні негласних слідчих (розшукових) дій з метою отримання фактичних даних про заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами шахрайським способом;

-протоколом про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 06.07.2020 року встановлено, що ОСОБА_14 надав добровільну згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, а саме перевірки дійсних намірів ОСОБА_7 заволодіти грошовими коштами шляхом обману, а також добровільно надав для огляду наявні в нього грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США (купюри номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 10 (десять) штук за номерами: KF51446505C, KH07201440A, KB70823526G, KK25081480A, KF66636533A, HB79637167I, KB45518813G, KB46261652D, KB50921259L, KB07036985K). Також встановлено, що інша частина грошових купюр, що передані ОСОБА_14 , це заздалегідь ідентифіковані несправжні (імітаційні) засоби у вигляді предметів схожих на грошові кошти долари США номіналом по 100 (сто) доларів США кожна у кількості 1990 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) штук на загальну суму 199 000 (сто дев`яносто дев`ять) тисяч;

-протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 06.07.2020 з доданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з яких вбачається, що заступник начальника відділу УСР у Волинській області ДСР НП України ОСОБА_19 , на підставі ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 02.06.2020, провів аудіо-, відео контроль ОСОБА_7 , під час якого зафіксовано розмову ОСОБА_7 з ОСОБА_14 , яка відбулась 03.07.2020, щодо заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами ОСОБА_14 шахрайським шляхом, а також факт передачі останнім коштів обвинуваченому;

-протоколом огляду місця події від 03.07.2020 року з доданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, якими зафіксовано огляд літнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого ОСОБА_7 повідомив, що дійсно отримав від ОСОБА_14 грошові кошти і вийняв два прозорих поліетиленових пакета, у яких в рівних частинах було розкладено по пачках грошові кошти. Також, під час проведення даного огляду місця події виявлено та вилучено: 1990 купюр, номіналом по 100 доларів США імітаційних грошових коштів з однаковим серійним номером КВ14859854М на загальну суму 199 000 імітаційних доларів США, які поміщено до спеціального сейф-пакету №INZ3003402; грошові кошти в сумі 1 000 доларів США, а саме 10 купюр по 100 доларів США, які поміщено в сейф-пакет №2716549; аркуші паперу та документи ОСОБА_7 , які поміщено до спеціального сейф-пакету №INZ3003403; кільце у вигляді печатки та коробочку з фарбником, які поміщено в спеціальний сейф-пакет №7004794; чотири квитанції, записник, на аркушах якого наявний рукописний текст, до титули якого приклеєно калькулятор, фрагмент аркуша з рукописним текстом, візитку «Братченя Іван», дві фотокартки самого ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору з IMEI: НОМЕР_3 та IMEI: НОМЕР_4 , які поміщено у спеціальний сейф-пакет №7059253; мобільний телефон марки «Sony» з IMEI: НОМЕР_5 та IMEI: НОМЕР_6 , який поміщено у спеціальний сейф-пакет №27165552; портфель у якому знаходилися виявлені грошові кошти, який поміщено у поліетиленовий пакет та опечатано.

-ухвалою Волинського апеляційного суду від 03.08.2020 року, якою на вилучені під час проведення огляду місця події в приміщенні літнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Пушкіна, 2, речі накладено арешт;

-протоколу затримання підозрюваного від 03.07.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 затримано 03.07.2020 року об 11 год. 37 хв. під час вчинення замаху на злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України;

-протоколом огляду від 09.07.2020 року з доданими фото таблицями, яким зафіксовано огляд вилучених 03.07.2020 року під час проведення огляду місця події в приміщенні літнього кафе «Льох у свата», за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Пушкіна, 2, речей, а саме: металевого перстня; металевої коробки; папки з документами; аркушу формату А-4 із рукописним текстом автобіографії ОСОБА_14 ; паперового конверту з фотокартками; аркушів паперу формату А-4, на яких рукописним текстом виконано клятву; двох поліетиленових прозорих пакетів та 20 пачок з імітаційними грошовими коштами (на 1 990 (одній тисячі дев`ятсот дев`яносто) купюрах 100 імітаційних доларів США зазначено однаковий серійний номер KB14859854M); 10 (десяти) купюр по 100 доларів США, загальною сумою 1 000 (одна тисяча) доларів США (серійні номери: KF51446505C, KH07201440A, KB70823526G, KK25081480A, KF66636533A, HB79637167I, KB45518813G, KB46261652D, KB50921259L, KB07036985K); портфелю, з матеріалу схожого на шкіру крокодила; двох фотокарток;

-протоколом огляду від 09.07.2020 року з доданими фото таблицями, яким зафіксовано огляд вилученого 03.07.2020 року під час проведення огляду місця події в приміщенні літнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Пушкіна, 2, особистого записника (блокнота) ОСОБА_7 ;

-висновком судово-психіатричного експерта № 260 від 21.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_7 ознак будь-якого психічного захворювання та рівно-тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності (в т.ч. патологічного алкогольного чи наркотичного) в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення не виявлялося. Він міг усвідомлювати свої дії/бездіяльність і керувати ними. У ОСОБА_7 ознак будь-якого психічного захворювання в даний час не виявляється. Він може усвідомлювати свої дії/бездіяльність і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 в даний час не потребує.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вказані вище документальні та інші докази, які, на думку апеляційного суду, є послідовними та узгоджуються між собою, а також містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню, в основу вироку, як такі, що вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.

Крім того, як вбачається з вироку суду, сам обвинувачений не заперечує фактичних обставин кримінального провадження, які стосуються того, що він особисто зустрічався з потерпілими, отримував від них грошові кошти, як внесок на створення політичної партії.

Проаналізувавши вищевказані докази колегія суддів вважає, що ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.85, 86 КПК України.

З урахуванням вказаного доводи апеляційної скарги захисників обвинуваченого про те, що суд першої інстанції оцінив докази без належного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, обмежившись загальними формулюванням понять та переліком досліджених доказів, показань свідків, не надав їм належної обгрунтованої оцінки, не усунув суперечності між матеріалами провадження та показаннями обвинуваченого, не з`ясував в повній мірі всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 , є безпідставними.

Твердження сторони захисту про непричетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення даних кримінальних правопорушень, перевірялись судом першої інстанції, який обґрунтовано визнав їх безпідставними, оскільки саме показання потерпілих, які є послідовними та узгоджуються між собою та іншими доказами, які є належними, достовірними та допустимими, які суд першої інстанції правильно оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, що спростовує доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості останнього у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.190 КК України.

Що стосується посилань сторони захисту на те, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_14 були допитані в порушення вимог ст. 336 КПК України то, на думку колегії суддів, вони є безпідставними, оскільки саме по собі проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження не суперечить вимогам Конвенції, вищевказаній статті КПК та є прийнятною формою участі в судовому розгляді, яке не свідчить про порушення принципів його справедливості і публічності.

Як убачається з матеріалів справи, у місцевому суді допит свідка та потерпілих дійсно було проведено в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, яке розташоване за місцем перебування вказаних осіб. Однак обставини, за яких свідок та потерпілі брали участь дистанційно в судовому засіданні, жодним чином не ставили захист у невигідне положення порівняно з іншими учасниками судового розгляду, і це не спричинило порушення права на справедливий суд. Так, місцевий суд з метою забезпечення оперативності судового провадження призначив проведення судового засідання за участю свідка та потерпілих в режимі відеоконференції.

Разом із тим дані технічного запису свідчать, що допит свідка та потерпілих в судовому засіданні відбувся з дотриманням вимог ст. 352 КПК.

Водночас, апеляційний суд критично відноситься до доводів сторони захисту в тій частині, що протиправні дії ОСОБА_7 вчинив лише внаслідок провокативних дій зі сторони працівників правоохоронного органу, адже суперечать дослідженим доказам у справі, не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, а тому відповідно розцінюються як намагання уникнути чи пом`якшити відповідальності за вчинене.

Так для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів судова практика виробила змістовний та процесуальний критерії. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Для встановлення факту провокації злочину визначальним є з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Вказані вимоги узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах «Банніков проти Російської Федерації» від 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії» від 04 квітня 2017 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.

Враховуючи встановленні обставини справи, судова колегія не вбачає в діях правоохоронних органів будь-яких активних дій щодо спонукання ОСОБА_7 до вчинення ним шахрайських дій шляхом заволодіння грошовими коштами потерпілих, також не наведено і стороною захисту доводів, які би свідчили про «активність» дій працівників правоохоронних органів.

Крім того, складовою підставою кримінальної відповідальності за шахрайство є усвідомлення суб`єктом злочину того факту, що предмет злочину є для нього чужим, що він заволодіває чужим майном за відсутності будь-якого дійсного чи уявного права на нього. Кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана зі встановленням усвідомлення винним факту заволодіння чужим майном з метою його безоплатного, безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб) за відсутності законних підстав, збільшення внаслідок цього власних або третьої особи майнових фондів. Усвідомлення винуватою особою, кому саме належить чуже майно та на яких підставах, чи заволодіває він майном, використавши оману власника цього майна, чи оману іншої особи, у володінні якої воно перебуває, не є вирішальним для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Зазначені висновки були викладенні у постанові ВС від 04.08.2021 у справі №712/10080/15-к.

Таким чином, посилання сторони захисту на відсутність попередньої домовленості між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_14 про суму в розмірі 200 000 доларів США як про членський внесок для вступу в закриту організацію англійської головної масонської ложі, так і виготовлення правоохоронними органами самостійно частини від вказаної суми несправжніх предметів, схожих на грошові кошти не є вирішальними для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

Крім того не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції посилання сторони захисту про недопустимість протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 03.07.2020 року з тих підстав, що негласні дії щодо ОСОБА_7 були проведені 02.07.2020 року ще до звернення потерпілим ОСОБА_14 із заявою до правоохоронних органів, а саме 03.07.2020 року.

Так згідно матеріалів провадження, негласні слідчі дії проводилися на підставі ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 02.06.2020 року у кримінальному провадженні, розпочатому за заявою потерпілого від потерпілого ОСОБА_11 від 25.05.2020 року.

Також є безпідставними доводи сторони захисту про недопустимість протоколу огляду місця події 03.07.2020 року в приміщенні літнього кафе «Льох у Свата» у зв`язку з підміною однієї процесуальної дії іншої, а саме обшуку оглядом місця події.

Відповідно до матеріалів провадження правоохоронними органами здійснювався саме огляд місця події, оскільки факт передачі коштів відбувався в приміщенні літнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під час якого обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції грошові кошти, та надав згоду на огляд та вилучення його речей, на які в подальшому ухвалою Волинського апеляційного суду від 03.08.2020 року, накладено арешт.

Також в матеріалах справи містить ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2020 про надання дозволу слідчому СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_17 на проведення огляду літнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , який проведено 03.07.2020 на підставі ч.3 ст.233 КПК України.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо недопустимості вказаного доказу є необгрунтовними та суперечать доказам наявними у матеріалах кримінального провадження.

Крім того, хоча під час проведення такої слідчої дії як огляд місця події обов`язкова участь захисника не передбачена, однак відповідно до протоколу огляду місця події від 03.07.2020 останній підписаний як самим обвинуваченим, так і захисником ОСОБА_20 , до протоколу огляду місця події жодних зауважень та заперечень від вказаних осіб додано не було, а тому апеляційний суд вважає, що доводи сторони захисту про порушення права ОСОБА_7 на захист є неспроможними.

Разом з тим апеляційний суд зауважує, що ні обвинуваченим, ні його захисниками, прохаючи про виправдання ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих йому злочинів, не клопотав про повторне дослідження як письмових доказів так і повторний допит потерпілих..

Таким чином істотних порушень кримінального процесуального закону під час розгляду провадження у суді першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновки суду та законність прийнятого рішення під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, не виявлено, а тому апеляційні вимоги сторони захисту та обвинуваченого щодо виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягають.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

При перевірці вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_7 за доводами апеляційних скарг прокурора апеляційний суд звертає увагу, що судом враховано обставини, на які посилаються апелянт.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то при вирішенні цього питання судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, є особою похилого віку, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання та правильно, на думку апеляційного суду, визначено йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, визначених ч.4 ст. 190 КК України, яке слід відбувати реально.

Таким чином, посилання прокурора про неналежне врахування судом тяжкості та характеру суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки суд оцінив належним чином дані обставини при призначенні покарання.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання такими, що узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обране покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, що не можна визнати надмірно м`яким, як про це зазначено в апеляційній скарзі прокурора, відтак, відсутні підстави для скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах останнього та прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді