Справа № 642/2248/23
Провадження 1-кс/642/1322/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та не розгляд клопотання, -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та не розгляд клопотання, в якій заявник просить : скасувати постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві від 07.04.2023 ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000249; зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 04.04.2023 про проведення огляду та призначення товарознавчої експертизи та повідомити заявника про результати розгляду клопотання.

В обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 07.04.2023 відмолено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000249.Постанвоа мотивована тим, що у іншому кримінальному провадженні не прийнято остаточного рішення про невинуватість ОСОБА_4 або про суттєве порушення його прав під час досудового слідства, а також не знайшло свого підтвердження факти заподіяння матеріальної школи ОСОБА_4 . Заявник із вказаною постановою не погоджується та вважає, що вона підлягає скасуванню. шкоди.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, в скарзі зазначили про розгляд без їх участі.

Слідчий до суду не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд проводити без його участі та відмовити у задоволенні скарги, оскільки постанову вважає повністю мотивованою. Надав матеріали кримінального провадження для розгляду скарги.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Заявником про кримінальне правопорушення є ОСОБА_4 ..

Від захисника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 надійшло заява про залучення до кримінального провадження №0000249 від 17.02.2023 у якості потерпілого ОСОБА_4 .

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 27.03.2023 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023.

Згідно постанови, на даний час під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження факти незаконних дій, процесуальних рішень прийнятих співробітниками правоохоронних органів, прокуратури та суду, заподіяння ОСОБА_4 фізичної, матеріальної або моральної шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі дії.

Слідчим зазначено, що на даний час проведення досудового розслідування відсутні підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

За змістом оскаржуваної постанови слідчого, заявником передчасно ініційовано питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні у розумінні вимог КПК України; не наведено обґрунтування спричинення ОСОБА_4 шкоди.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, названа постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню 0000249 від 17.02.2023, триває.

Отже, на момент винесення слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що останньому завдано фізичної, матеріальної або моральної шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі (процесуальні) дії.

Слід врахувати, що в постанові слідчий також вказує на те, що досудове розслідування, станом на зараз, не встановило відомостей, які можуть свідчити про завдану шкоду.

Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права ОСОБА_4 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

Щодо зобов`язання слідчого розглянути клопотання від 04.04.2023 про проведення огляду та призначення товарознавчої експертизи суд зазначає наступне.

Адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про проведення огляду та призначення товарознавчої експертизи, з метою встановлення розміру шкоди.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 було надано відповідь у вигляді листа. Згідно якого зазначив, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні має статус заявника. А тому згідно ч. 2 ст. 60 КПК України: заявник має право:1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання

Згідно до матеріалів кримінального провадження слідчим було розглянуто клопотання та повідомлено заявника про результати розгляду.

Ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином скарга в частині зобов`язання слідчого розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.04.2023 задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 40, 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя-

ухвалив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та не розгляд клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1