Справа № 190/1695/23
Провадження №1-в/190/169/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.П`ятихатки справу за поданням Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє 13.11.2018 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; з іспитовим строком на 3 роки. За ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 14.02.2020 року іспитовий строк скасовано, засудженого направлено для відбування покарання, призначеного вироком Кіровсього районного суду м.Дніпропетровськ від 13.11.2018 року,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення подання. Зазначив, що хоча засуджений став на шлях виправлення, однак на даний час не довів своє виправлення, а тому просить відмовити в задоволенні подання.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Дослідивши матеріли подання судом встановлено, що ОСОБА_4 в останнє був засуджений 13.11.2018 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; з іспитовим строком на 3 роки. За ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 14.02.2020 року іспитовий строк скасовано, засудженого направлено для відбування покарання, призначеного вироком Кіровсього районного суду м.Дніпропетровськ від 13.11.2018 року.

Початок строку відбування покарання 16.04.2020 року, кінець строку відбування покарання 28.02.2024 року.

З 17.04.2020 року по 21.05.2020 року ОСОБА_4 перебував в ДУ «Дніпровська установи виконання покарань (№4)»; з 21.05.2020 року по 04.06.2020 року в дільниці карантину, діагностики та розподілу Державної установи «СВК №21»; з 14.06.2020 по 16.08.2020 року відділення СПС Державної установи «СВК №21»; з 16.08.2020 і по теперішній час ОСОБА_4 перебуває в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»

За весь цей час ОСОБА_4 характеризується задовільно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та мав 8 стягнень, які погашені у встановленому законодавством порядку. В установі працевлаштований робітником швацької дільниці. Роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_4 має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки поряд з тим засуджений мав і вісім стягнень, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, однак характеризують особу засудженого в цілому. Отже, лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_4 зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а також те, що висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Також судом враховується те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений до позбавлення волі за вчинення умисних, корисливих злочинів, після відбуття покарання у виді позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не ставав і знову вчиняв умисні злочини. Викладене свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання буде суперечити меті покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

В задоволені подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1