Справа № 606/2751/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000255 внесеного 01.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Коломия Івано-Франківської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судима в силу ст.89 КК України, відносно якої скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальні провадження за ч.1 cт. 190, ч.2 cт. 190, ч.3 cт. 190, ч.4 cт. 190, ч.4 cт. 358 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля в режимі відеоконференції зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Невідома особа у невстановлений слідством період часу розмістила на сайті «http://auto.ria.ua» оголошення про продаж автомобіля Volkswagen Tiguan, 2013 р.в., vin-код НОМЕР_1 , вартістю 14 400 доларів США, який знаходиться у м.Гданськ, Республіки Польща.

З приводу придбання вказаного автомобіля ОСОБА_5 , якого зацікавило оголошення, розміщене на сайті «http://auto.ria.ua», встановив контакт з ОСОБА_3 (контактний номер телефону НОМЕР_2 ), яка 09.06.2020 під час розмови з ним, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення шахрайства, повідомила завідомо неправдиві відомості про те, що займається купівлею-продажем автомобілів, перевезених із-за кордону, та може перевезти йому з Республіки Польща автомобіль, яким він цікавиться, переконавши потерпілого у надійності та правдивості власних слів. В подальшому, під час розмови з потерпілим, ОСОБА_3 , заздалегідь не маючи наміру на виконання взятих на себе зобов`язань, продовжуючи злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , повідомила, що останньому необхідно заплатити передоплату у розмірі 20% від вартості транспортного засобу, та домовилась з потерпілим про зустріч 11.06.2020 з метою передачі вказаних коштів.

11.06.2020 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , шляхом обману, отримала від потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2 400 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становило 63 928, 08 грн., передоплати за купівлю автомобіля Volkswagen Tiguan, запевнивши потерпілого, що доставить вказаний автомобіль, при цьому не мала ні можливості, ні наміру виконати взяті на себе зобов`язання, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зателефонувала потерпілому ОСОБА_8 та повідомила, що виникли непередбачувані обставини і необхідно ще частину передоплати за купівлю автомобіля Volkswagen Tiguan та домовилась про їхню наступну зустріч.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 16.06.2020 ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_3 , шляхом обману, отримала від потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2 500 Євро, що відповідно до курсу НБУ становило 75 715, 50 грн., передоплати за купівлю автомобіля Volkswagen Tiguan, запевнивши потерпілого, що доставить вказаний автомобіль, при цьому не мала ні можливості, ні наміру виконати взяті на себе зобов язання, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом, 24.06.2020 ОСОБА_3 зателефонувала до ОСОБА_5 та повідомила неправдиву інформацію про те, що вказаний автомобіль вже перебуває на кордоні, та необхідно 1000 доларів США для пришвидшення розмитнення автомобіля, які необхідно перерахувати у гривневій валюті на банківські рахунки № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 в сумі 10000 грн та № НОМЕР_4 на ім`я її знайомої ОСОБА_9 в сумі 16 000 грн.

24.06.2020 о 15.40 год. та 15.45 год. ОСОБА_5 , користуючись терміналом самообслуговування по вул.Старий Ринок, 1 прим.44 в м.Тернопіль, перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 9 998 грн. (двома операціями по 4 999 грн.), які внаслідок списання комісії за трансакцію надійшли на вказаний рахунок в сумі 9 948 грн. (двома операціями по 4 974 грн.). В подальшому, отримавши реальну можливість розпорядитись отриманими коштами на власний розсуд, 24.06.2020 в період з 15.45 год. по 15.51 год. ОСОБА_3 через банкомат AT КБ «Приватбанк», який розташований по вул.Незалежності,34А в м.Івано-Франківськ, зняла з банківського ранку № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 9 045 грн. (однією операцією на суму 1 005 грн., та чотирма операціями на суму 2010 грн. кожна).

24.06.2020 о 15.48 год. ОСОБА_5 користуючись терміналом самообслуговування по вул. Старий Ринок, 1 прим.44 в м.Тернопіль, перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 16 000,00 грн. Того ж дня о 16.00 год. грошові кошти в сумі 15 798,60 грн. з вказаного банківського рахунку перераховано на банківський рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3 , які внаслідок списання комісії за трансакцію надійшли на вказаний рахунок в сумі 15 720 грн. В подальшому, отримавши реальну можливість розпорядитись отриманими коштами на власний розсуд, 24.06.2020 в період з 16.03 год. по 16.07 год. ОСОБА_3 через банкомат AT КБ «Приватбанк», який розташований по вул.Незалежності,34А в м.Івано-Франківськ, зняла з банківського ранку № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 7 035 грн. (однією операцією на суму 1 005 грн., та трьома операціями на суму 2010 грн. кожна). Також 24.06.2020 о 16.31 год. з банківського ранку № НОМЕР_3 ОСОБА_3 перерахувала 5 900 грн. на банківський рахунок сина Арсена № НОМЕР_5 . В подальшому 24.06.2020 о 16.31 год. з банківського ранку № НОМЕР_3 ОСОБА_3 перерахувала 3 000 грн. на банківський рахунок сина ОСОБА_10 № НОМЕР_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 , не виконавши взяті на себе зобов`язання та не маючи наміру їх виконати, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 165 311, 58 гри., якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились в шахрайстві вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнала повністю, за обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялась, неодноразово просила пробачення за вчинене. Вказала, що матеріальна шкода потерпілому нею частково відшкодована в ході досудового розслідування та судового розгляду. Уточнений цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 106053 грн визнала повністю.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 під час його допиту у суді підтвердив обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також, у судовому засіданні 15.05.2023 підтвердив часткове відшкодування обвинуваченою завданої потерпілому кримінальним правопорушенням шкоди та уточнив заявлений цивільний позов, згідно якого просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 106053 грн на відшкодування матеріальної шкоди. Враховуючи вказане, просив обвинувачену суворо не карати, погодився на розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Інші учасники судового провадження також погодилися на розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - шахрайство вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України (в редакції на момент вчинення) відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно статті 66 КК України, суд відносить те, що обвинувачена розкаялася у вчиненому, повністю визнала свою вину, частково відшкодувала завдану нею шкоду.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом враховується, особа винної, її вік, стан здоров`я, а також те, що така в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судима, вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась, просила пробачення за вчинене, добровільно здійснила часткове відшкодування шкоди потерпілому, має на утриманні одну неповнолітню дитину, її поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Враховуючи наведене, думки прокурора та потерпілого, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави.

Однак, визначаючи розмір штрафу обвинуваченій, суд враховує, що відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки, Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 (чинним з 01.07.2020) фактично посилено кримінальну відповідальність за ч.2 ст.190 КК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено до 01.07.2020, застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вказане, суд на підставі ст.5 КК України визначає покарання у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов у кримінальному провадженні до ОСОБА_3 , який, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченою завданої нею шкоди, у судовому засіданні 15.05.2023 уточнив та просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 106053 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 5 ст.128, ч. 1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що обвинувачена уточнений цивільний позов на суму 106053 грн завданої потерпілому матеріальної шкоди визнала у повному обсязі, цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових почеркознавчих експертиз від 30.03.2021 №СЕ-19/120-21/2672-ПЧ в сумі 1307,60 грн; №СЕ-19/120-21/2670-ПЧ в сумі 1634,50 грн, всього в сумі 2942,10 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 106053,00 (сто шість тисяч п`ятдесят три) грн матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 10 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речові докази у справі, а саме: оригінали розписок, які надав ОСОБА_5 - зберігати при матеріалах судової справи; оригінали чеків, які надав ОСОБА_5 та, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000255 від 01.08.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1