Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/1756/22
Провадження № 1-кп/490/295/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходе військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат на посаді стрільця другого відділення другого стрілецького взводу 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних), раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 ІХ)/, від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ) з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Станом на 24 лютого 2023 року ОСОБА_4 проходив військову службу за контраком у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні "старший солдат" на посаді стрільця другого відділення другого стрілецького взводу 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних).

Проте, 26 лютого 2022 року він самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та був відсутній на місці служби без поважних причин до 17 березня 2022 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.

Пояснив, що залишив військову частину, оскільки розгубився.

Далі зазначив, що станом на 17 березня 2022 року усвідомив, що зробив неправильно та має захищати Вітчизну, через що добровільно повернувся до військової частини та повідомив про своє бажання продовжувати службу.

Після цього він перебуває у своїй частині та продовжує виконувати обов`язки за посадою.

Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 26 лютого 2022 року по 17 березня 2022 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

Ту обставину, що обвинувачений добровільно з`явився для подальшого проходження служби, суд враховує, як його явку з повинною.

2. Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_4 до відсутності на території військової частини, брав безпосередню участь у проведенні Антитерористичної Операції/Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, при цьому - брав безпосередню участь у бойових діях.

Після повернення ж до військової частини обвинувачений брав безпосередню участь у бойових діях що відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.

Цю обставину суд враховує таким чином.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовий обов`язок громадян полягає ні в чому інакшому, як у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Військова служба ж, відповідно до частини 3 статті 1 цього Закону, є лише одним з елементів військового обов`язку.

ОСОБА_4 ж вчинив злочин проти порядку проходження військової служби.

З огляду на таке суд вважає, що попри те, що ОСОБА_4 грубо порушив військовий порядок, свій військовий обов`язок по суті він виконав.

В зв`язку із цим факт його участі у бойових діях суд на підставі частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час здійснення цього кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходить з санкції частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину

1. Вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є віднесеним до категорії тяжких.

2. Разом із цим, суд відзначає такі обставини.

2.1. Станом на 25 лютого 2022 року в місті Миколаєві панувала цілковита розгубленість, на тлі якої обвинуваченим й був вчинений цей злочин.

2.2. Злочин обвинуваченим був вчинений не під час його участі або участі підрозділу, у якому він походив службу, у бойових діях.

2.3. До того ж, за місцем служби обвинувачений був відсутній протягом нетривалого проміжку часу та повернувся до служби одразу після того, як панування загальної розгубленості та невизначеності було подоланим.

Ці обставини певною мірою знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

Щодо особи винного.

1. ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має родину та міцні соціальні зв`язки.

2. З листа командування військової частини НОМЕР_1 № 3/56/9/2-640 від 08 травня 2023 року вбачається, що за місцем служби він характеризується позитивно.

3. Під час досудового розслідування цього кримінального провадження ОСОБА_4 була надана й характеристика, у якій зазначається, ніби протягом всього періоду служби обвинувачений характеризувався виключно негативно.

Проте ця характеристика вочевидь не відповідає дійсності, адже суперечить дійсним обставинам проходження служби обвинуваченим, зокрема тій обставині, що він до вчнення злочину 4 рази брав участь у бойвих діях.

За такого відомості, що містяться у цій характеристиці, не можуть бути покладеними в підгрунття судового рішення.

Наведене у сукупності доводить, що в цьому випадку вчинення злочину є зумовленим не спрямованістю особи ОСОБА_4 , але лише випадковим збігом обставин.

Визначення виду та міри покарання.

1. Частина 5 статті 407 Кримінального Кодексу України передбачає один вид основного покарання - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

2. Але наведені вище обставини у їх сукупності, а саме

-встановлені вище відомості про сутність вчиненого ним злочину;

-вказані вище відомості про ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину;

-вказані вище відомості про особу обвинуваченого, а саме - те, що він після вчинення злочину продовжив віддано служити України

-наявність встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , зокрема, те, що:

-обвинувачений по суті свій військовий обов`язок виконав;

-щиро покаявся у скоєному, з`явився із зізнанням та сприяв кримінальному провадженню.

свідчать про істотне зниження суспільної небезпеки особи обвинуваченого та вчиненого ним злочину.

У своїй сукупності ці обставини, сукупно з висновками за матеріалами досудової доповіді про недоцільність позбавлення волі обвинуваченого, дозволяють на підставі частини 1 статті 69 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону № 1576-ІХ від 29 червня 2021 року, що діяла на момент вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження/ призначити ОСОБА_8 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки.

3. При цьому зважаючи, що перевиховання обвинуваченого вочевидь є можливим без його ізоляції від суспільства, та інтереси служби вимагають продовження виконання ОСОБА_4 службово-бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 , суд вважає за можливе на підставі статті 58 Кримінального Кодексу України замінити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі покаранням у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки з відрахуванням в дохід держави 20% його грошового забезпечення.

При цьому суд також враховує, що покарання саме такого виду є домірним сутності умов проходження військової служби за контрактом.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання із застосуванням статей 69 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки.

На підставі статті 58 Кримінального Кодексу України замінити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 02 /два/ роки з відрахуванням в дохід держави 20% його грошового забезпечення.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =

10.05.2023