Справа № 521/8754/23
Номер провадження:1-кп/521/1372/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 23.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак, Каланчацького району, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів неофіційно працевлаштованого на будівництві різноробочим, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 18.01.2013 року Каланчацьким районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.09.2013 Каланчацьким районним судом за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, 72, ч.1 ст. 70, ч.1 ст.71 КК України до покарання y вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- 19.02.2020 Каланчацьким районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років; 04.06.2020 ухвалою Херсонського апеляційного суду змінений вирок від 19.02.2020 року в частині строку покарання на 1 рік 6 місяців;

- 29.01.2022 ВП №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській область повідомлено про підозру y вчиненні кримінального правопорушенні за ч.2 ст. 289 КК України та 26.07.2021 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по КП №0000014 від 25.01.2021 року, на теперішній час справу не розглянуто;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2023 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24.06.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду. Крім того, прокурор подала письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які виправдовують застосування вказаного запобіжного заходу не зменшилися, підстав для скасування чи зміни обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який немає, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. Щодо призначення справи до судового розгляду не заперечував, однак просив суд призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні колегіально.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачення висунуто безпідставно, ризики не є обґрунтованими, поросив у задоволенні клопотання відмовити. Щодо призначення справи до судового розгляду підтримав позицію обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, суд прийшов до таких висновків.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 зі слів працевлаштований на будівництві, однак жодних підтверджуючих документів суду не надав, неодружений. Відомостей чи документів, які б свідчили, що стан здоров`я підозрюваного не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в установі попереднього ув`язнення, матеріали клопотання не містять та стороною захисту не надані.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено та судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк. Крім того під час досудового розслідування не встановлено мних соціальних зв`язків останнього.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення). Під час досудового розслідування не встановлено місцезнаходження викраденого майна та не встановлено особу в якого воно може перебувати, таким чином у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу пов`язаного з триманням під вартою він може знищити, сховати або спотворити викрадений велосипед, оскільки вони є предметом злочину.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 незаконно може пливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, притягувався до кримінальної відповідальності у тому числі з реальним відбуттям покарання, однак висновків для себе не зробив та вчиняв нові злочини матеріального складу.

Тим більше обвинувачений офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів та викрадений велосипед продав з метою збагачення та витрачення грошових коштів для власних потреб.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку є виправданим застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи у судовому засіданні захисника не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обмежень щодо застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, адже злочин вчинено із застосуванням насильства.

Відповідно до частини 2 статті 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Враховуючи, що санкція ч.4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, суд виходячи з вимог закону вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого щодо колегіального розгляду кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, клопотань які б перешкоджали призначенню судового розгляду не надходило.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку справи до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 02.06.2023 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 31.07.2023 року.

Розмір застави не визначати.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегією суддів в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси на 09 червня 2023 року о 09 год. 00 хвилин.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, передати до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для визначення складу суду відповідно статті 31 КПК України.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»

Суддя: ОСОБА_1 .