Справа № 932/4678/23
Провадження № 1-кс/932/1969/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000234 від 17.05.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із клопотанням дізнавач сектору дізнання Відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000234 від 17.05.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. 152-ї Дивізії, біля буд. 5, із забороною розпорядження та користування таким майном.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що сектором дізнання ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000234, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2023 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.05.2023 приблизно о 11 год. 20 хв. біля буд. 5 по вул. 152-Дивізії в м. Дніпрі під час складання адміністративного протоколу ДОП СП ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 175-1 КУпАП гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вимогу поліцейських пред`явити документ, що посвідчує особу пред`явив завідомо підроблений документ - паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 " серії НОМЕР_2 , який мав явні ознаки підробки.

Відповідно до рапорту ДОП СП відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНІ в Дніпропетровській області на дитячому майданчику біля буд. 5 по вул. 152-ї Дивізії у м. Дніпрі виявлено чоловіка, який палив тютюнові вироби та в ході складання адміністративного протоколу за ст. 175-1 КУпАП останній пред`явив документ, а саме паспорт громадянина України, виданий на ім`я « ОСОБА_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з серією ВВ та номером НОМЕР_3 .

Перебуваючи в зазначеному місці та у зазначений час ДОП СП відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було здійснено візуальний огляд паспорту громадянина України виданого на ім`я « ОСОБА_5 » та було виявлено явні ознаки підробки, а саме на 1-й сторінці вищевказаного паспорту наявні сліди вклеювання іншої фотокартки на якій відсутній відтиск гербової печатки. На 3-й сторінці помітні сліди відклеювання первинної фотокартки та вклеювання іншої фотокартки на якій відсутній відтиск круглої гербової печатки.

17.05.2023 паспорт громадянина України виданого на ім`я « ОСОБА_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з серією ВВ та номером НОМЕР_3 , вилучено в ході складання протоколу огляду місця події до відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до вирішення питання по суті.

Вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки воно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, так як воно може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального проступку, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування кримінального проступку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Положенням ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у кримінальному провадженні.

У судове засідання дізнавач не з`явився. В матеріалах клопотання мається заява, в якій дізнавач прохає розглянути справу за його відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явилась про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника або/та представника власника майна та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. другого частини першої ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 17.05.2023 року, яке розпочато за фактом можливого підроблення офіційного документу.

Правова кваліфікація даного кримінального проступку ч. 4 ст. 358 КК України.

17 травня 2023 року постановою дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вказаний паспорт може бути використано, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження даного речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000234 від 17.05.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. 152-ї Дивізії, біля буд. 5 шляхом заборони розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ