Справа № 740/1228/22
Провадження № 1-кп/740/71/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_5 ,

- обвинувачений ОСОБА_6 ,

- захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині об`єднане кримінальне провадження № 0000046 від 01.04.2022 та № 0000179 від 18.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської обл., є громадянином України, зі слів - має середню спеціальну освіту, розлучений, має неповнолітню дочку, підробляє на будівництві, раніше судимий - вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі (судимість незнята та непогашена), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

установив:

ОСОБА_6 у невстановлені час, місці та спосіб, з особистих мотивів, з метою вживання наркотичних засобів, діючи умисно, придбав частини рослин коноплі, після чого приніс їх за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати з метою подальшого використання для власних потреб без мети збуту.

01.04.2022 у період часу з 16 години 24 хвилини по 17 годину 20 хвилин працівниками Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області за місцем проживання ОСОБА_6 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено в приміщенні кімнати житлового будинку речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходилась у скляних банках, поміщених у пластикове відро, та яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено, - канабісом масою в перерахунку на висушену речовину 714,7 г. Вказану речовину ОСОБА_6 незаконно попередньо придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Маса канабісу, вилученого у ОСОБА_6 , у перерахунку на висушену речовину становить 714,7 г, що згідно з Таблицею 1, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), відноситься до великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Такими діями ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі зміненого обвинувачення та показав, що вказані наркотичні засоби він взяв на території колгоспу, приніс додому і зберігав без мети збуту для власних потреб у лікувальних цілях, а саме як знеболювальне та заспокоююче, оскільки є учасником АТО, отримав контузію і має проблеми зі здоров`ям. Розкаявся у вчиненому.

Крім визнавальних показань обвинуваченого його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом обшуку від 01.04.2022 з доданим на флешкарті відеозаписом, згідно з яким виявлено 7 скляних банок ємкістю від 0,5 до 1,5 л з речовиною зеленого кольору із запахом коноплі, які запаковані в спецпакети № ЕХР 0242111, ЕХР 0242109, ЕХР 0242110, ЕХР 0242108 відповідно; 4 трилітрові банки з речовиною зеленого кольору рослинного походження з характерним запахом коноплі, яка запакована до спецпакета ЕХР 0422468; у сараї вилучено стебла рослин, зовні схожих на рослину роду конопля, запаковано в спецпакет № ЕХР 0424601;

- висновком експерта від 19 травня 2022 № СЕ-19/125-22/1936-НЗПРАП, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору у вигляді фрагментів верхівок, яка згідно з постановою про призначення експертизи була вилучена 01.04.2022 у ОСОБА_6 та запакована до спецпакета ЕХР 0422468, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 729,8 г;

- висновком експерта від 19 травня 2022 № СЕ-19/125-22/1935-НЗПРАП, згідно з яким надана на дослідження частково подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка згідно з постановою про призначення експертизи була вилучена 01.04.2022 у ОСОБА_6 та запакована до спецпакета ЕХР 0242109, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 269,0 г;

- висновком експерта від 13 травня 2022 № СЕ-19/125-22/1922-НЗПРАП, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору у вигляді фрагментів верхівок, яка згідно з постановою про призначення експертизи була вилучена 01.04.2022 у ОСОБА_6 та запакована до спецпакета ЕХР 0242110, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 246,7 г;

- висновком експерта від 18 травня 2022 № СЕ-19/125-22/1934-НЗПРАП, згідно з яким надана на дослідження частково подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка згідно з постановою про призначення експертизи була вилучена 01.04.2022 у ОСОБА_6 та запакована до спецпакета ЕХР 0242108, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 36,9 г;

- висновком експерта від 18 травня 2022 № СЕ-19/125-22/1933-НЗПРАП, згідно з яким надана на дослідження частково подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з постановою про призначення експертизи була вилучена 01.04.2022 у ОСОБА_6 та запакована до спецпакета ЕХР 0242111, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 199,0 г;

- висновком експерта від 19 травня 2022 № СЕ-19/125-22/1937-НЗПРАП, згідно з яким листя і верхівки наданої на експертизу речовини рослинного походження коричнево-зеленого кольору у вигляді фрагментів стебел та бічних гілок з листям і верхівками, яка згідно з постановою про призначення експертизи була вилучена 01.04.2022 у ОСОБА_6 та запакована до спецпакета ЕХР 0424601, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом; маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 51,1 г;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2022 з додатком - відеозаписом на флешкарті, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до якого він пояснив, зокрема, що коноплю, виявлену в банках у кімнаті будинку, він зберігав з метою власного вжитку, не маючи мети збуту, взяв у місцевих мешканців, мав на меті робити з неї заспокійливий напій, вживати в медичних цілях. З приводу коноплі, що під час обшуку виявлено в сараї, ОСОБА_6 пояснив, що вказані гілки коноплі нарвав на смітнику поблизу кладовища неподалік місця проживання восени 2021 року, які в подальшому приніс додому та зберігав у сараї, витрушував насіння та мав на меті робити заспокійливе та вживати. Зазначив, що чотири трилітрових банки, виявлених в сараї за місцем проживання, йому не належать, йому невідомо кому вони належать; оскільки сарай не зачинявся, будь-хто мав доступ до нього. Також повідомив, що вживає коноплю шляхом куріння близько 8 років, зберігає вдома для вживання як ліки.

Разом з тим ОСОБА_6 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці вказаного господарства умисно здійснював роботи з вирощування рослин коноплі з метою їх подальшого збору та використання для власних потреб без мети збуту.

24.06.2022 у період часу з 10:22 год. по 11:36 год. під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області на присадибній ділянці вказаного господарства виявлено та вилучено 78 (сімдесят вісім) рослин роду коноплі, які згідно з висновком експерта є рослинами роду коноплі (Cannabis), які ОСОБА_6 незаконно вирощував на присадибній ділянці за місцем свого проживання для власних потреб без мети збуту.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування рослин коноплі у кількості п`ятдесят і більше рослин, особою, яка була засуджена за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, пояснивши, що не вирощував коноплі, вони самосійні, ростуть як бур`яни, навпаки він їх постійно зривав. Про це він говорив під час обшуку, але поліцейські не відреагували, як і на його прохання надати йому адвоката.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, прокурор надав такі докази:

- протокол обшуку від 24.06.2022 з додатком - флешкартою з відеозаписом, відповідно до якого обшук проведено за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого відшукано рослини зі стеблами та кореневищами в кількості 49 штук, котрі було знайдено на прибудинковій споруді біля входу в будинок з правого боку, запаковано до спецпакетів № 7254388 та 7254390; на земельній ділянці поблизу будинку - рослини зі стеблами та кореневищами в кількості 29 штук - № 7254387; у сарайному приміщені - одну рослину - SUD № 1053901;

- протокол огляду предметів від 24.06.2022 з додатком - диском з відеозаписом, згідно з яким проведено огляд предметів, а саме рослин роду конопель зі стеблами та кореневими системами, котрі були вилучені та запаковані до спеціальних пакетів за № 7254387, 7254390, 7254388, SUD № 1053901, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 ;

- висновок експерта від 17.08.2022 № СЕ-19/111/22/23313/НЗПРАП, згідно з яким надані на дослідження 78 рослин зелено-коричневого кольору з коренями, ознаками плісняви та гниття - відносяться до рослин, обіг яких допускається для промислових цілей та є рослинами роду коноплі (Cannabis).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Частиною 2 ст. 310 КК України передбачена відповідальність, зокрема, за незаконне вирощування конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, а також незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, утворюють дії, що полягають у незаконному вирощуванні коноплі.

Вирощування - це догляд за посівами або сходами (спушування, прополювання, проріджування, полив, підживлення) з метою доведення їх до стадії достигання.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення включає вину у формі прямого умислу.

Усупереч викладеному з наданих прокурором доказів не підтверджується поза розумним сумнівом учинення ОСОБА_6 дій, які б підпадали під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а саме незаконне вирощування конопель.

Так, під час обшуку вилучено рослини зі стеблами та кореневищами в кількості 49 штук на прибудинковій споруді біля входу в будинок, на земельній ділянці поблизу будинку - рослини зі стеблами та кореневищами в кількості 29 штук, у сарайному приміщені - одну рослину.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису на флешкарті - додатку до протоколу обшуку від 24.06.2022 за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що, рослини коноплі ростуть не в спеціально відведеному місці, а по всій території подвір`я і земельної ділянки. При цьому не вбачається ознак їх вирощування (спушування, прополювання, проріджування, полив, підживлення) в тій кількості згідно з обвинувальним актом. Так, деякі з рослин коноплі знаходяться в купах зірваного зілля на городі, що у свою чергу свідчить про правдивість показань обвинуваченого про те, що вони самосійні і він не вчиняв цілеспрямованих дій з їх вирощування.

Крім цього, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що його ніхто не допитував, підписи в протоколах - не його, хоча схожі, але нічого він не підписував. До нього приїздили поліцейські з пропозицією свідчити проти ОСОБА_9 , сказали, що в нього у дворі росте конопля, але додому до ОСОБА_9 він не ходив і нічого не підписував, також у його присутності поліцейські не складали жодних документів. Він є особою з інвалідністю, має важкі захворювання, йому важко пересуватися. З ОСОБА_9 він не знайомий, і ні в яких відносинах не перебуває, наглядно знає цього чоловіка (вказав на ОСОБА_9 ), інколи бачив його біля магазину, зрозумів, що він десь поруч проживає, бо приїздив до магазину за продуктами. Про те, що його прізвище ОСОБА_9 - він дізнався від поліцейських.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У статті 85 КПК України закріплено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Стосовно тверджень сторони захист про порушення права на захист під час проведення обшуку і як наслідок - визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав, слід зазначити таке.

З оглянутого відеозапису слідчої дії - обшуку від 24.06.2022 убачається, що із самого початку ОСОБА_6 заявив про надання йому адвоката і неодноразово наголошував на цьому в подальшому, але адвокат так і не був залучений для участі в слідчій дії. На той час ОСОБА_6 не мав статусу підозрюваного за ч. 2 ст. 310 КК України, підозру йому повідомлено 23.08.2022.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч. 3 ст. 236 КПК України с лідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

За змістом ст. 87 КПК України, н едопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння - порушення права особи на захист.

Стосовно застосування цієї норми Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17 зазначив, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті (ст. 87 КПК).

Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів.

Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані «внаслідок» такого порушення.

Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

Під час кримінального процесу вживаються всі можливі заходи, щоб речові докази не зазнали будь-якого впливу, особливо з боку зацікавлених осіб. Ці заходи включають несподівані обшуки, невідкладне фіксування доказів під час огляду місця події, детальні правила збереження речових доказів.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 234 КПК України о бшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Установлено, що вказаний обшук був здійснений у встановленому законом порядку, а саме на підставі ухвали слідчого судді, за участю понятих, з фіксацією за допомогою безперервного відеозапису.

При цьому вжиття заходів щодо залучення адвоката не може за своєю суттю суперечити меті передбачуваного обшуку. Отже, невжиття таких заходів за обставин цього кримінального провадження вимогам чинного законодавства не суперечить.

З огляду на вказане суд вважає, що внаслідок невжиття заходів щодо забезпечення участі адвоката під час обшуку в будинковолодінні ОСОБА_6 , його становище у кримінальному процесуальному змаганні не було погіршене.

За таких обставин суд дійшов висновку, що незалучення адвоката під час обшуку не є достатньою підставою для визнання результатів цього обшуку та отриманих під час його проведення доказів недопустимими.

Згідно зі ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Рішенні від 06 грудня 1998 року «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб під час виконання своїх обов`язків, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення.

Отже, суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Загальними засадами кримінального провадження за змістом ст. 7 КПК України є, зокрема, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Обвинувальний вирок може бути постановлений лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а тому його слід визнати невинуватим та виправдати в пред`явленому обвинуваченні.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про особу обвинуваченого, який не працює, хоч працездатного віку, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації і постійним місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Також суд ураховує, що під час розгляду первинного обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України встановлено, що після 24.02.2022, тобто після введення воєнного стану на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, обвинувачений брав участь у захисті України, вступив до територіальної оборони за місцем проживання в м. Ніжині, у зв`язку з чим отримав зброю і боєприпаси, що вочевидь позитивно характеризує обвинуваченого.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведені вище обставини у сукупності надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк з покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертиз (дослідження наркотичних засобів) у загальному розмірі 4633,66 грн (858,10 + 686,48 + 858,10 + 686,40 + 686,48 + 858,10) необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Витрати за проведення експертизи зброї на суми 1372,96 грн та 1029,72 грн, а також за проведення експертиз (дослідження наркотичних засобів) на суми 1510,24 грн і 3398,04 грн, а всього - на загальну суму 7310,96 грн - віднести на рахунок Державного бюджету України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 22, 85, 87, 89, 100, 124, 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю у його діянні складу кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз у загальному розмірі 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) гривень 66 копійок.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 7310 (сім тисяч триста десять) гривень 96 копійок - віднести на рахунок Державного бюджету України.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Ксіомі», який запаковано та опечатано до спеціального пакета № 7315137, - повернути ОСОБА_6 ;

-DVD-диск 4.7 GB - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-металеві предмети, схожі на патрони у кількості 150 шт. у пакеті експертної служби МВС № 5508226; предмети, схожі на патрони, у кількості 187 шт. у пакеті експертної служби МВС № 5508217 - знищити;

-речовину зеленого кольору рослинного походження, схожу на коноплю, у пакетах експертної служби МВС № 4161403, 4161405, 4161402, 4161404, 4161406; стебла рослин, зовні схожі на коноплю, у пакеті експертної служби МВС № 4161407 - знищити;

-подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору масою 8,67 г у спеціальному пакеті № 5687081 - знищити;

-78 рослин зелено-коричневого кольору з коренями, ознаками плісняви та гниття, які відносяться до рослин, обіг яких допускається для промислових цілей та є рослинами роду коноплі, у спеціальному пакеті № 3345013 - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1