Справа № 184/814/23
Провадження № 1-кп/211/435/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_4

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 11.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем у ПАТ «ПГЗК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 27.12.2022 року у невстановлений час перебував у районі колишніх Олександрівських садів, де на землі побачив мішок з полімерного матеріалу білого кольору вмістом котрого був особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабіс», без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року №60/95-ВР, ОСОБА_4 взяв вищевказаний мішок та поклав до багажника власного автомобілю ВАЗ 2101 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», котрий став незаконно зберігати при собі у багажнику автомобіля ВАЗ 2101 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції. 11.01.2023 об 16 години 14 хвилин по вул. Лєрмонтова м. Покров Дніпропетровської області під час проведення працівниками поліції затримання ОСОБА_4 , в порядку 298-2 КПК України, останній вказав що в багажнику належного йому автомобіля ВАЗ 2101 з державним номерним знаком НОМЕР_1 знаходиться наркотична речовина «канабіс», після чого в ході огляду місця події громадянином ОСОБА_4 було добровільно видано та вилучено: 1 мішок з полімерного матеріалу білого кольору із висушеною речовиною рослинного походження, котра згідно висновку експерта №СЕ-19/104-23/1906- НЗПРАП від 03.02.2023 масою 2835г, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 2221,671г. Відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «канабіс» віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене у великих розмірах.

14.04.2023р. між прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового провадження беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисникОСОБА_5 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься донетяжкого злочину.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене у великих розмірах; обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначену угоду про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи у розмірі 1510грн. 24коп., відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2023 року, укладену між прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000015 від 11.01.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, а на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/104-23/1906- НЗПРАП від 03.02.2023 у розмірі 1510грн 24коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по справі: пакет із полімерного матеріалу, в середині якого знаходиться канабіс загальною масою 2221,671г; ємність із п/м зі зразками сечі ОСОБА_4 , які передані на зберігання до камери речових доказів ВП№2 НРУП ГУНП в Дніпррперовській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1