н/п 1-кс/953/5562/23
УХВАЛА
"20" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
З клопотання вбачається, що восени 2020 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розробили план вчинення злочинів, спрямований на незаконне заволодіння нерухомим майном мешканців м. Харкова або коштами від його продажу для реалізації якого підшукали серед своїх знайомих співучасників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , створивши злочинну організацію. Діючи узгоджено розробленого злочинного плану члени злочинної організації заволоділи коштами від продажу квартири ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , який проживав один та зловживав спиртовими напоями у сумі 28.000 доларів США, а також належною психічно хворому ОСОБА_12 частиною кв. АДРЕСА_3 та трикімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому, обидва потерпілі, під час вчинення учасниками злочинної організації дій, спрямованих на заволодіння їх майном, утримувались в інших приміщеннях.
14.02.2023 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.255, ч.3 ст.15 ч.4 ст.28 ч.2 ст.190; ч.4 ст.28 ч.4 ст.190; ч.4 ст.28 ч.2 ст.146 КК України.
05.07.2023 ОСОБА_13 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що нежитлові приміщення 1 поверху № 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_4 , які на даний час належать ОСОБА_4 , були об`єктами кримінально-протиправних дій, у зв`язку із чим, виникла необхідність в накладенні арешту на вказані приміщення з метою запобігання подальшого їх відчуження задля збереження речових доказів.
Постановою слідчого нежитлові приміщення 1 поверху № 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_4 ) визнані речовим доказом.
Прокурор до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити, клопотання розглянути за своєї відсутності.
Власник майна за клопотанням прокурора в порядку ч.2 ст.172 КПК України до судового засідання не викликався.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:
З долучених до клопотання доказів вбачається, що предметом кримінального правопорушення, зокрема, були нежитлові приміщення 1 поверху № 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_1 .
Як вбачається з інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2023, нежитлові приміщення 1 поверху № 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_4 . (а.с.94-99).
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Вказане прокурором майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
З урахуванням положень п.5, п.6 ч.2 ст. 173 КПК України, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя вважає на необхідне накласти арешт без позбавлення власника права користування майном, шляхом заборони його відчуження.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст.107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони права відчуження на нежитлові приміщення 1 поверху № 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1