УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 Справа №607/3164/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

законного представника

потерпілої ОСОБА_6

під час судового розгляду у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому та продовженні його строку на даний час не зменшились. Відтак ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та можливу міру покарання, а також зможе незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні, чинити на неї тиск, шляхом погроз схиляти до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою його підзахисному, зазначивши про недоведеність та необґрунтованість вказаних прокурором ризиків. При цьому захисник зазначив про те, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від суду, разом з тим тяжкість покарання не може виправдати продовження строку тримання під вартою. Також вважає неправомірним посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 раніше судимий, адже судимість за вчинені ним раніше кримінальні правопорушення погашена, більше того вважає, що тримання під вартою не повинно бути продовжене через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі у разі доведеності вини особи, а також вказав на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини, роботи, зареєстрованого місця проживання. Відтак просить суд визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави достатньої для забезпечення виконання останнім обов`язків передбачених КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, заперечивши щодо продовження йому строку тримання під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання захисника про визначення обвинуваченому розміру застави, враховуючи думку інших учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити за безпідставністю, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят діб з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою суду від 23 червня 2023 року терміном до 22 серпня 2023 року.

При вирішенні клопотання щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та продовженні його строку, зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, яка передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, з огляду на характер кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також зможе незаконно впливати на потерпілу, яка ще не допитувалася під час судового розгляду, шляхом погроз схиляти її до дачі неправдивих показів, відмови від участі в кримінальному провадженні. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят діб.

При цьому слід зазначити, що доводи захисника щодо наявності в обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, в даному випадку не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 , проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.

Крім того суд приходить до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, адже останній обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства (сексуального) зокрема щодо неповнолітньої особи, відтак клопотання захисника щодо визначення ОСОБА_4 розміру застави задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 терміном на шістдесят діб, тобто до 16 жовтня 2023 року.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відкласти на 12.00 год. 11 вересня 2023 року, повторивши виклик учасників судового провадження та надавши вимогу на відконвоювання обвинуваченого в зал судових засідань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1