У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2023 Справа №607/10810/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 17 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернополя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, депутата Скалатської міської ради, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2023 рокустарший слідчий СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло у період із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.,на строк 60 діб, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, щоу провадженні СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000016 від 17.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щовідповідно до постанови №37 від 17.11.2020 Скалатської територіальної виборчої комісії «Про реєстрацію міського голови та депутатів Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області обраних на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року», ОСОБА_4 обрано та зареєстровано депутатом Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області восьмого скликання.

Крім цього, згідно вказаної ж постанови №37 від 17.11.2020 ОСОБА_7 , обрано та зареєстровано міським головою Скалатської міської ради Тернопільського району, Тернопільської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 лютого 2021 року приблизно о 16:30 год., ОСОБА_4 , спільно зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні Скалатської міської ради, що за адресою: м.Скалат. по вул.Грушевського 2 Тернопільського району Тернопільської області, зайшов в кабінет голови Скалатської міської ради ОСОБА_7 .

Далі, перебуваючи в кабінеті голови Скалатської міської ради ОСОБА_7 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на грунті тривалих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, пов`язаний із тим, що ОСОБА_4 був незадоволений діяльністю ОСОБА_7 як міського голови та прийняттям ним рішень. Під час даного словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 як службовій особі, у зв`язку з його службовою діяльністю.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з його службовою діяльністю, 15.02.2021 приблизно о 17:15 год., ОСОБА_4 знаходячись в кабінеті голови Скалатської міської ради ОСОБА_7 , в приміщенні Скалатської міської ради, що в м. Скалат. по вул. Грушевського 2, Тернопільського району, Тернопільської області, під час виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків як голови міської ради, усвідомлюючи, що голова Скалатської міської ради ОСОБА_7 є службовою особою, діючи умисно, пов`язуючи свої дії із діяльністю ОСОБА_7 на вказаній вище посаді, умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ділянку правої частини голови біля вуха та умисно наніс ще один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки зліва.

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця правої вушної раковини та передньої поверхні грудей зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, орган досудового розслідування вчиненням умисних дій, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з його службовою діяльністю.

02 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Наявність вказаних ризиків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 - адвокатОСОБА_5 вважає, що клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., до задоволення не підлягає, оскільки слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України які є підставою для застосування даного запобіжного заходу. Крім цього, вважає, що підозра, яку пред`явлено ОСОБА_4 є необґрунтованою, такою, що не підтверджена відповідними доказами. Крім цього, зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на ОСОБА_11 обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України обмежить його депутатську діяльність. Також, просить врахувати, що у клопотанні не обґрунтовано щодо застосування до ОСОБА_4 більш м`якіших запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просить у задоволенні клопотання відмовити. Крім цього, просить врахувати те, що він не може вплавити на учасників кримінального провадження, а також вчинити інші дії, які будуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що у провадженні СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000016 від 17.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

02 червня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме: умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з його службовою діяльністю.

На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: інформацією, що міститься у протоколі допиту потерпілого - голови Скалатської міської ради ОСОБА_7 від 17.02.2021, 20.07.2021; у протоколі допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 22.02.2021, 19.05.2021, 24.09.202; -висновком судово-медичних експертизи №127 від 18.02.2021, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлені синці правої вушної раковини та передньої поверхні грудей зліва, які утворилися від дії тупих предметів близько за 2-3 доби до його судово-медичного огляду, не виключено - 15.02.2021. Виявлені у ОСОБА_7 синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, утворення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за наведених у постанові та повідомлених ним при судово-медичній експертизі обставин, не виключається; протоколом проведення слідчого експерименту від 25.05.2021, проведений із потерпілим ОСОБА_7 , який показав механізм спричинення йому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а саме удару кулаком правої руки в ділянку грудної клітки зліва та ще одного удару кулаком правої руки в ділянку правої частини голови біля вуха; -протоколами проведення слідчих експериментів від 25.05.2021, проведених за участю свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які розповіли та показали на статисту механізм спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; висновком судово-медичних експертизи №462 від 04.06.2021, згідно з яким утворення виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень за повідомлених та показаних під час проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від 25.05.2021 обставин не виключається; наданими Скалатською міською радою документами щодо реєстрації ОСОБА_15 депутатом Скалатської міської ради, а також щодо перебування ОСОБА_7 на посаді міського голови: постанова №37 від 17.11.2020 Скалатської міської територіальної виборчої комісії «Про реєстрацію міського голови та депутатів Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області обраних на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року», із додатком №2, згідно з яким ОСОБА_16 зареєстрований депутатом Скалатської міської ради, рішення Скалатьскої міської ради №1 від 25.11.2020 «Про інформацію Скалатської міської територіальної виборчої комісії щодо визнання повноважень міського голови» про початок повноважень Скалатського міського голови ОСОБА_7 , обраного на виборах до місцевих рад 25.10.2020, довідкою Скалатської міської ради від 13.07.2021 про те, що ОСОБА_16 є депутатом Склатської міської ради; -протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 27.09.2021, на якому виявлено відеозапис по факту конфлікту, який відбувся в приміщенні кабінету Скалатського міського голови ОСОБА_7 15.02.2021 близько 17:00 год. Під час огляду даного відеозапису, проведеного 01.10.2021 встановлено, що конфлікт між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими особами, голоси яких чути на відеозаписі, відбувався через невдоволення вказаних осіб виконанням ОСОБА_7 своїх службових обов`язків як міського голови; - протоколом одночасного допиту за участі свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 від 10.12.2021, а також одночасного допиту за участі ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 від 21.04.2023, в ході проведення якого свідки підтримали раніше надані ними покази, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Слідчий у поданому ним клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оцінивши наведені у клопотанні доводи, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого його підозрюють і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Також, слідчий суддя погоджується із існуванням ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, шляхом погрози він може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, оскільки необхідно врахувати, що ОСОБА_4 знайомий із вказаними особами та вони є депутатами однієї міської ради.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Проте, розглядаючи подане клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим у поданому клопотанні, а прокурором в судовому засіданні не доведено ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та праці, на утриманні одну неповнолітню дитину, соціально сталі зв`язки.

В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло у період із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., зазначивши, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

При розгляді клопотання, слідчим суддею також враховано всі обставини, визначені в ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його процесуальну поведінку, стан здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем роботи характеризується позитивно.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги не доведення прокурором недостатності застосування в даному конкретному випадку більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , слід відмовити, однак застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти наведеним вище ризикам.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст.179 КПК України).

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом, а тому, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам.

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, існуючі ризики, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками та потерпілим з приводу обставин у даному кримінальному провадженні.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків надасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч.7 ст.194 КПК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 219 КПК України, а також, дату повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, слід визначити до 29 липня 2023 року.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 17 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_4 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим з приводу обставин у даному кримінальному провадженні;

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 29 липня 2023 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1