Справа № 755/4123/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3699/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 29.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. В клопотанні прокурор послався на тяжкість покарання, яке може бути призначено за вчинення інкримінованого правопорушення, можливість обвинуваченого, у разі перебування на волі, переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілу, оскільки обізнаний про місця їх проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києвапродовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 15 липня 2023 року включно.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченогопід вартою, вказав про наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним, судом зазначено про існування ризику впливу обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані, а також на ризик переховування від суду.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить ухвалу скасувати та обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не надано достатньої уваги чисельним процесуальним порушенням, здійсненим органом досудового розслідування при зібранні письмових доказів щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, порушенням права обвинуваченого на перекладача, недоведеність прокурором наявності заявлених ризиків відповідними доказами. Також вважає, що судом неправомірно не було визначено застави як альтернативного запобіжного заходу і не враховано, що розгляд кримінального провадження триває понад рік.

Також зазначає, що сторона захисту була позбавлена права оскарження ряду процесуальних документів, оскільки матеріали досудового розслідування стороною обвинувачення були відкриті в квітні 2023 року, а обвинувальний акт розглядається з травня 2022 року, а тому заявляє про вказані порушення після ознайомлення з такими рішеннями і після доручення їх до матеріалів судової справи. Вважає, що обвинувальний акт було підписано після завершення термінів досудового розслідування, а звернення з обвинувальним актом до суду відбулось поза межами строку, передбаченого ст.219 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги прокурор та обвинувачений повідомлені, клопотань про розгляд апеляційної скарги з їх участю до суду не надійшло, тому неявка зазначених осіб, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для її розгляду.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали, що надійшли до суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, фактично дійшов висновку про доведеність прокурором підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності тримання під вартою ОСОБА_9 , оскільки існують обставини, які виправдовують подальше обмеження його права перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання в апеляційній скарзі на ненадання судом оцінки належності та допустимості доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення через невідповідність їх вимогам КПК України на стадії досудового розслідування, порушення строків направлення обвинувального акту до суду внаслідок незаконного зупинення кримінального провадження не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування під вартою обвинуваченої під час судового розгляду.

Судом також у судовому рішенні детально обґрунтована доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_9 у зв`язку з необхідністю запобігання спробам переховуватися від суду і незаконно впливати на свідків. Доводи апеляційної скарги правильності такого висновку суду не спростовують.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо ненадання доказів в обґрунтування ризиків, то суд вважає їх безпідставними і звертає увагу на те, що ризиками є будь-які фактичні дані відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, але які не обмежені фактичними даними (видами доказів), які описані в статті 84 КПК України. Дійсно, суд погоджується зі стороною захисту, що Європейський суд з прав людини посилається на те, що ризики мають підтверджуватися певними доказами. Однак, кожна справа має свої специфічні обставини, які мають ті чи інші особливості, оцінюючи які суд має право стверджувати про те, чи можуть вони бути доказами для урахування в якості ризику чи відомостей, які можуть стверджувати про наявність підстав настання певного ризику.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду щодо вірогідності настання наслідків,передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі перебування ОСОБА_9 на волі на даній стадії судового розгляду .

Оскільки за змістом ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою такого застосування, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про доцільність подальшого перебування ОСОБА_9 під вартою, з огляду на обвинувачення його у заволодінні майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, у частині не визначення розміру застави не допущено істотних вимог кримінального процесуального закону.

Відтак, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: