УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво № 000777 від 02.08.2019р. про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги та ордер), підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000492 від 06.06.2023р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000492 від 06.06.2023р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний перебуває під вартою та утримується в ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1».

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , 24 лютого 2022 року перебуваючи в м. Алчевськ, Луганської області вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - рф, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ зс рф з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У подальшому, ОСОБА_5 ,будучи обізнаним про те, що зс рф, НЗФ так званих «ЛНР» та «ДНР» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях.

Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» рф так званих «ЛНР» та «ДНР» незалежними державами, здійснення рф та так званими «ЛНР, «ДНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошених республік, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Алчевськ добровільно підписав контракт на проходження військової служби, надалі ОСОБА_5 невстановленими особами з числа військовослужбовців «ЛНР», призначено на посаду стрілка «204 стрілецького полку 1 батальйону 1 роти 3 взводу 3 відділення народної міліції ЛНР», створеного підпорядкованого, керованої та фінансованого російською федерацією.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 спільно з іншими учасниками так званого - «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР», передислокувався для проходження навчання із вогневої підготовки та методів наступальних дій, до полігону, що у населеному пункті Бугаївка Ізюмського району Харківської області, де отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКМ-74 без набоїв до нього.

В подальшому, в середині березня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом з іншими учасниками так званого «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР» відправили до навчального полігону мотострілкових військ на територію рф, де останні до кінця березня 2022 року проходили навчання з тактичної медицини, фільтраційних заходів та роботи на блокпостах.

Після проходження вищевказаних навчань, на початку квітня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у складі так званого «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР», передислокувався до м. Ізюм, Харківської області, де на виконання наказу військового командування збройних сил рф, здійснював фільтраційні заходи щодо місцевих жителів - громадян України.

Також, у серпні 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у складі вищевказаного підрозділу, передислокувався до АДРЕСА_2 , де продовжуючи виконувати накази військового командування збройних сил рф, здійснював фільтраційні заходи щодо місцевих жителів - громадян України.

В подальшому, наприкінці серпня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, після початку наступальних дій Збройних сил України, ОСОБА_5 у складі так званого «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР» вимушений був відступити до м. Алчевськ Луганської області, де на той час дислокувався на території колишньої військової частини, що знаходилась на перехресті вулиць Ленінградської та Набережної.

14.09.2022, ОСОБА_5 прибув до навчального корпусу « 204 стрілецького полку народної міліції ЛНР », що розташовувався за адресою: Луганська обл., м. Алчевськ, на перехресті вулиць Попова та Липовенка, де останньому повідомили, що він переходить у підпорядкування командира 1 роти 1 батальйону вищевказаного підрозділу з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та відправляється до населеного пункту Врубівка Луганської області, з метою виконання наказів військового командування збройних сил рф. Прибувши до вищевказаного місця дислокації, ОСОБА_5 та інших учасникам «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР» видали вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКМ-74 зі 120 набоями до нього й наказали облаштовувати вогневі позиції та фортифікаційні споруди.

В подальшому, у період з листопада 2022 року по січень 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 на виконання вказівки командування зс рф, здійснював спорудження фортифікаційних споруд - так званих «зубів дракона» в районі с. Вікторівка .

20.01.2023 вищевказаний підрозділ було передислоковано до населеного пункту Гірське Луганської області, де останніх перегрупували з метою надання допомоги так званому «4 мотострілковому батальйону народної міліції ЛНР». Так, ОСОБА_5 було прикомандировано з метою спорудження фортифікаційних споруд до «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілкового батальйону народної міліції ЛНР» під командування командира взводу з позивним «Котел».

Пізніше, а саме у травні 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у складі «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілкового батальйону народної міліції ЛНР» було направлено на бойові позиції у с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області .

06.05.2023 ОСОБА_5 у складі «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілкового батальйону народної міліції ЛНР» під керівництвом невстановленого досудовим розслідуванням бойовика ЧВК « Вагнер », вирушив на вогневі позиції до м. Бахмут Донецької області , де вищевказаний бойовик, розподіляв особовий склад по окопах, а саме по 2 чоловіки у окопі для виконання бойових завдань, поставлених вищим командуванням зс рф.

ОСОБА_5 як учасник НЗФ «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілкового батальйону народної міліції ЛНР», так званої «Луганської народної Республіки», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфлікті, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову польову камуфльовану форму зразка зс рф.

У подальшому, в період з 24 лютого 2022 року по 16 травня 2023 року ОСОБА_5 діючи на боці ворога - держави-агресора рф, у складі різних підрозділів незаконного збройного формування «народної міліції ЛНР», вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій України; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ так званої «ЛНР», які були за званням чи посадою вище; облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій; під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка зс рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю.

16 травня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними силами України неподалік м. Бахмут Донецької області разом з іншими учасниками НЗФ потрапивши у засідку військовослужбовців Збройних сил України, припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога - рф, як держави-агресора, була припинена.

Тобто, ОСОБА_5 перебуваючи та діючи у складі різних підрозділів так званої «народної міліції ЛНР», усвідомлюючи, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії рф проти України, здійснення її збройними силами спільно з НЗФ «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці рф як держави-агресора брав активну участь у військовій агресії проти України, тобто діяв на боці ворога на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 в період з 24 лютого 2022 року по 16 травня 2023 року, перебуваючи на території Луганської та Донецької областей, приймав участь в діяльності НЗФ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, при наступних обставинах.

Так, громадянин України ОСОБА_5 достовірно знав, що зс рф, НЗФ так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року рф самопроголошеної республіки «ЛНР», незалежною державою, здійснення рф та так званою «ЛНР», спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 24 лютого 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Алчевськ добровільно підписав контракт на проходження військової служби, надалі ОСОБА_5 невстановленими особами з числа військовослужбовців «ЛНР», призначено на посаду стрілка «204 полку 1 батальйону 1 роти 3 взводу 3 відділення народної міліції ЛНР», створеного підпорядкованого, керованої та фінансованого російською федерацією.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 спільно з іншими учасниками так званого - «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР», передислокувався для проходження навчання із вогневої підготовки та методів наступальних дій, до полігону, що у населеному пункті Бугаївка Ізюмського району Харківської області, де отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКМ-74 без набоїв до нього.

В подальшому, в середині березня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом з іншими учасниками так званого «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР» відправили до навчального полігону мотострілкових військ на територію рф, де останні до кінця березня 2022 року проходили навчання з тактичної медицини, фільтраційних заходів та роботи на блокпостах.

Після проходження вищевказаних навчань, на початку квітня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у складі так званого «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР», передислокувався до м. Ізюм, Харківської області, де на виконання наказу військового командування збройних сил рф, здійснював фільтраційні заходи щодо місцевих жителів - громадян України.

Також, у серпні 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у складі вищевказаного підрозділу, передислокувався до АДРЕСА_2 , де продовжуючи виконувати накази військового командування збройних сил рф, здійснював фільтраційні заходи щодо місцевих жителів - громадян України.

В подальшому, наприкінці серпня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, після початку наступальних дій Збройних сил України, ОСОБА_5 у складі так званого «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР» вимушений був відступити до м. Алчевськ Луганської області, де на той час дислокувався на території колишньої військової частини, що знаходилась на перехресті вулиць Ленінградської та Набережної.

14.09.2022, ОСОБА_5 прибув до навчального корпусу « 204 стрілецького полку народної міліції ЛНР », що розташовувався за адресою: Луганська обл., м. Алчевськ, на перехресті вулиць Попова та Липовенка, де останньому повідомили, що він переходить у підпорядкування командира 1 роти 1 батальйону вищевказаного підрозділу з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та відправляється до населеного пункту Врубівка Луганської області, з метою виконання наказів військового командування збройних сил рф. Прибувши до вищевказаного місця дислокації, ОСОБА_5 та інших учасникам «204 стрілецького полку народної міліції ЛНР» видали вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКМ-74 зі 120 набоями до нього й наказали облаштовувати вогневі позиції та фортифікаційні споруди.

В подальшому, у період з листопада 2022 року по січень 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 на виконання вказівки командування зс рф, здійснював спорудження фортифікаційних споруд - так званих «зубів дракона» в районі с. Вікторівка .

20.01.2023 вищевказаний підрозділ було передислоковано до населеного пункту Гірське Луганської області, де останніх перегрупували з метою надання допомоги так званому «4 мотострілковому батальйону народної міліції ЛНР». Так, ОСОБА_5 було прикомандировано з метою спорудження фортифікаційних споруд до «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілкового батальйону народної міліції ЛНР» під командування командира взводу з позивним «Котел».

Пізніше, а саме у травні 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у складі «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілкового батальйону народної міліції ЛНР» було направлено на бойові позиції у с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області .

06.05.2023 ОСОБА_5 у складі «1 батальйону 2 роти 3 взводу 4 мотострілковому батальйону народної міліції ЛНР» під керівництвом невстановленого досудовим розслідуванням бойовика ЧВК « Вагнер », вирушив на вогневі позиції до м. Бахмут Донецької області , де вищевказаний бойовик, розподіляв особовий склад по окопах, а саме по 2 чоловіки у окопі для виконання бойових завдань, поставлених вищим командуванням зс рф.

24 лютого 2022 року близько 05 години ранку зс рф спільно з підрозділами НЗФ так званої «ЛНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, незаконно перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької і Херсонської областей, та вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт між рф (держава-агресор) та Україною. У відкритій військовій агресії рф проти України широкомасштабно застосовувалися зс рф із залученням НЗФ так званої «ЛНР» під загальним керівництвом військового командування рф.

У цей же день, у зв`язку з відкритою військовою агресією рф проти України Указом Президента України ОСОБА_8 від 24 березня 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє по цей час.

У період з 24 лютого 2022 по 16 травня 2023 року ОСОБА_5 перебуваючи в м. Алчевськ, с. Бугаївка, с. Куп`янськ, с. Забавне, с. Врубівка, с. Гірське, с. Кліщіївка, приймаючи участь в НЗФ «204 стрілецького полку народної міліції ДНР», вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій України; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ, які були за званням чи посадою вище; облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій; приймав участь у заняттях з вогневої підготовки та навчальних стрільбах; під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка зс рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю; інші незаконні дії у складі НЗФ.

ОСОБА_5 як учасник НЗФ «204 стрілецького полку народної міліції ДНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка зс рф.

Тобто, ОСОБА_5 діючи умисно, в період з 24 лютого 2022 по 16 травня 2023 року на території Луганської та Донецької областей приймав участь у діяльності «204 стрілецького полку народної міліції ДНР».

13.06.2023р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

У клопотанні слідчим, за погодженням прокурором, постановлено питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурори підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки частина із них є його знайомими, з якими він безпосередньо вчиняв інкриміновані йому злочини, тому може здійснювати на них вплив, з метою зміни ними показань.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 перешкоджав кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, обставини вчинених ним кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, які він вчинив в умовах воєнного стану в Україні, перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, до нього застосовується лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини вчинених ОСОБА_5 під час дії воєнного стану в Україні кримінальних правопорушень, вчинених ним проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, передбачених ст. 111 та ст. 260 КК України, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 13 червня 2023 року 14.15год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 14.15год. 11 серпня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1