19.06.23 Справа №469/16/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року смт. Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву представника цивільного позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000113 від 13.03.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андрієво-Зорине Березанського району Миколаївської області, громадянина Російської федерації, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

встановив:

Представник цивільного позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 5.2697 га, реєстраційний номер 8209, розташовану у Миколаївській області, Березанський район, с/рада Тузлівська, кадастровий номер :01:000:0186, та транспортний засіб ВАЗ 21043, VIN НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об"єм двигуна 1451 куб.см., посилаючись на те, що зазначене майно зареєстроване за обвинуваченим ОСОБА_4 ; з 19 жовтня 2022 року ОСОБА_4 перебуває у розшуку, а тому є вірогідність, що він з метою уникнення цивільної відповідальності відчужить вказані об"єкти власності на користь третіх осіб, що призведе до втрати позивачем можливості отримати відшкодування завданої йому шкоди за рахунок майна відповідача.

Заява передана судді 19 червня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні урегульоване главою 17 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 статті 170 ЦПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.ч.10 -11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі ч.1 ст.171 КПК України цивільний позивач може звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

На підставі п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову має містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Зазначеним вимогам заява представника цивільного позивача не відповідає, так як не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог і докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відсутні також відомості про вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, та її співмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ч.8 ст.170 КПК України, п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У зв"язку з викладеним заяву та додані до неї матеріали необхідно повернути представнику цивільного позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, суд-

постановив:

Заяву представника цивільного позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно повернути заявнику для усунення недоліків, встановити строк протягом 72 годин для усунення недоліків.

Суддя: