Справа № 545/1521/23
Провадження № 1-кп/545/282/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунцево Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді апаратника борошномельного виробництва з покладенням виконання обов`язків тракториста-машиніста відділення «Новосанжарський Млин», ПРАТ «ЕКОПРОД», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 України,

у с т а н о в и в:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст.16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч. 10 ст. 15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

ОСОБА_4 восени 2018 року, точної дати та часу в ходу судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи в с. Кунцево (Новосанжарського) Полтавського району Полтавської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія замовив у невстановленої особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста, при цьому попередньо надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та копію паспорта та своє ім`я.

Після чого, ОСОБА_4 від невстановленої особи отримав виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», «А2», видане, згідно його змісту, ГУ Держпродспоживслужби в Рівненцькій області 02.08.2018, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

21.04.2023 близько 12:00 години, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи трактором колісним «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності ПРАТ «ЕКОПРОД», під час перевірки у нього документів працівниками поліції поблизу с. Полузір1я Полтавського району Полтавської області, на автодорозі Полтава-Кременчуг, пред`явив поліцейському СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», «А2», видане, згідно його змісту, ГУ Держпродспоживслужби в Рівненцькій області 02.08.2018, на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, пояснивши, що дійсно, за вищевказаних обставин,

ОСОБА_4 восени 2018 року, точної дати та часу не пам`ятає, перебуваючи в с. Кунцево (Новосанжарського) Полтавського району Полтавської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, замовив у невстановленої особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста, при цьому попередньо надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та копію паспорта та своє ім`я. Після чого, від невстановленої особи отримав виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», «А2», видане, згідно його змісту, ГУ Держпродспоживслужби в Рівненцькій області 02.08.2018. Потім, 21.04.2023 близько 12:00 години, керуючи трактором колісним «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності ПРАТ «ЕКОПРОД», під час перевірки у нього документів працівниками поліції поблизу с. Полузір`я Полтавського району Полтавської області, на автодорозі Полтава-Кременчуг, пред`явив поліцейському СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 4 ст. 358 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював, щиро каявся, висловлював жаль з приводу вчиненого.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, вартістю висновку експерта.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв кримінальний проступок.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, працює на посаді апаратника борошномельного виробництва з покладенням виконання обов`язків тракториста-машиніста відділення «Новосанжарський Млин», ПРАТ «ЕКОПРОД», одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, характеризується позитивно за місцем роботи.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, та ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що обвинувачений щиро каявся, шкодував про вчинене, засуджував свої дії, з огляду на наявність у обвинуваченого постійного доходу, суд дійшов висновку, що обвинуваченому належить призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченій суд не убачає.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/6687-ДД від 24.04.2023 в розмірі 1673 гривень 00 копійки.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: бланк посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області 02.08.2018, яке передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27.04.2023, на посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане, ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області 02.08.2018

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/6687-ДД від 24.04.2023 в розмірі 1673 гривень 00 копійки, які необхідно стягнути на наступні реквізити: отримувач: ГУК у Полт. обл./Полтавський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0016719, код класифікації доходів бюджету 24060300

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ