ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/257/23 Номер провадження 11-кп/814/1942/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання захисника про умовно дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 02.11.2017 вироком Київського районного суду м. Полтави ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, на 6 років позбавлення волі,

Таке рішення суд мотивував тим, що характеризуючі матеріали, наявні в матеріалах кримінального провадження свідчать про те, що застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки відсутні підстави для такого звільнення.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення, щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має родину та місце проживання.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

За змістом положень п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_8 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2017 року за:

- ч. 2 ст. 307 КК України 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

- ч. 1 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначено 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

За ч. 1 ст. 309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінсенням строків давності.

Засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває з 14.07.2017 року та на момент звернення до суду із заявою відбув дві тертини строку призначеного покарання та має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженого 14.07.2023 року.

З характеристики вбачається, що засуджений з 14.07.2017 знаходився в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)». Мав 1 стягнення, погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав, до праці не залучався.

Працює днювальним відділення. До праці та до виконання робіт з благоустрою ставиться задовільно.

Підтримує доброзичливі відносини з родиною, рівні з іншими засудженими та ввічливі з працівниками установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере особисту участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених "Правова просвіта».

Рішенням комісії державної установи від 01.08.2022 відповідно до ст. 101 КВК України, засудженому відмовлено у зміні умов тримання, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Рішенням комісії державної установи від 01.08.2022 відповідно до ст. 82 КК України, засудженому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке як особі, що не стає на шлях виправлення.

Рішенням комісії державної установи від 01.08.2022 відповідно до ст. 81 КК України, засудженому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення як особі, яка не довела своє виправлення.

За вироком суду вину визнає. До подання колонії долучено довідку головного бухгалтера установи про не нарахування заробітної плати ОСОБА_8 та наявність виконавчих листів на суму 6 121 грн.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджений щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі, має родину та місце проживання, проте зазначені доводи не є беззаперечними доказами того, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, протягом всього часу відбування покарання засуджений має лише 2 заохочення, мав 2 стягнення, погашені у встановленому законом порядку, до виконання робіт з благоустрою ставиться задовільно, має непогашену заборгованість по виконавчих провадженнях, рішеннями комісії засудженому було відмовлено у зміні умов тримання, заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Крім того, рішенням комісії від 01.08.2022 року відповідно до ст. 81 КК України, ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, що вказує на нестабільну поведінку та свідчить про не досягнення ним такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Всупереч доводам захисника, суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2023 року, відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4