Дата документу 25.08.2023Справа № 554/7716/23
У Х В А Л А

25 серпня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 23 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на вилучене 23 серпня 2023 року в ході огляду місця події посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 20 червня 2023 року ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підробки, довідку ТСЦ МВС 0541 м. Вінниця про право управління транспортними засобами та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв автошколи «Драйвер» серії ДАВ № 6254244 на ім`я ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, шляхом позбавлення права на користування та розпорядження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що Полтавської спеціалізованою прокуратурою у сфері Центрального регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000397, відомості про яке внесено до ЄРДР 23 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом того, що 22 серпня 2023 року до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від інспектора РПП СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про те, що 22 серпня 2023 року, близько 22 год 09 хв, на ділянці автодороги «Суми - Полтава» неподалік від смт Диканька Полтавського району, спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було зупинено легковий автомобіль HONDA ACCORD, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_3 , який надав для перевірки працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, видане згідно його змісту 20 червня 2023 року ТСЦ 0541, яке викликає сумніви у своїй дійсності та має ознаки підробки.

Зі змісту клопотання слідує, що будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_5 , інспектор з РПП СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, під час проведення досудового розслідування показав, що під час перевірки названого посвідчення водія він помітив, що бланк, на якого виготовлене посвідчення не відповідає встановленому зразку та має ознаки підробки, зокрема не містить окремих захисних голограм та за результатами перевірки посвідчення через інформаціно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено, що вказане посвідчення водія в установленому порядку не видавалось. Вказав, що під час спілкування ОСОБА_3 повідомив, що придбав дане посвідчення водія через мережу Інтернет у невідомої особи, за що сплатив грошові кошти в сумі 10000 грн, при цьому відповідних теоретичного та практичного іспитів у встановленому законом порядку він не здавав.

Під час проведення огляду місця події, розпочатого 22 серпня 2023 року о 23 год 15 хв та завершеного 23 серпня 2023 року в 00 год 25 хв, у ОСОБА_5 були вилучені речі, арешт на які просить накласти прокурор.

Постановою старшого дізнавача від 23 серпня 2023 року вказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

З метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, зокрема судових експертиз, подальшого належного збереження речових доказів та недопущення приховування, пошкодження та знищення вилучених посвідчення водія, довідки та свідоцтва, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі.

При цьому, на підтвердження викладених в клопотанні доводів щодо необхідності накладення арешту на вказане в ньому майно, надала суду витяг з ЄРДР (а. с. 6); електронний рапорт інспектора чергового ВП № 2 (м. Полтава) ГУНП в Полтавській області (а. с. 7 8), протокол огляду від 22 серпня 2023 року (а. с. 9 15), яким зафіксовано факт виявлення та вилучення посвідчення водія з ознаками підробки, довідки та свідоцтва, пояснення ОСОБА_3 (а. с. 16), копію віськового квитка та паспорта на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 17 22), протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 23 серпня 2023 року (а. с. 23 25) та постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження (а. с. 26 27).

Володілець майна ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що посвідчення водія на його ім`я він вважає офіційним документом, який не може містити підробки, а тому відсутні підстави для накладення арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ч. ч. 5 і 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Прокурором доведено, що вказане в клопотанні майно, вилучене 23 серпня 2023 року під час проведення огляду, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Підставою накладення арешту є забезпечення збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні, для проведення в подальшому необхідних судових експертиз з вилученим майном.

Оцінюючи твердження власника майна, слідчий суддя зазначає, що наразі в кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчо-оперативні заходи, а тому для досягнення мети кримінального провадження, проведення необхідних органу досудового розслідування експертиз та досліджень для встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення, є передбачені законом підстави для накладення арешту на вилучені під час проведення огляду документи. Арешт на вказані речі та документи накладається з метою запобігання їх приховування, знищення або пошкодження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майн, шляхом позбавлення права на розпорядження та користування до його скасування у встановленому положеннями КПК України порядку.

Разом із тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 23 серпня 2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 20 червня 2023 року ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки, довідку ТСЦ МВС 0541 м. Вінниця про право управління транспортними засобами та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв автошколи «Драйвер» серії ДАВ № 6254244 на ім`я ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, шляхом позбавлення права на розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6