Справа № 346/3759/23
Провадження № 1-кс/346/501/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчої: ОСОБА_4 , підозрюваної: ОСОБА_5 , захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчої слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 (по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2023 року за № 0000651) про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України,

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення: слідча: ОСОБА_4 , прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту підозрювана: ОСОБА_5 та її захисник: адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Cлідча, за погодженням із прокурором, подала до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення.

Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого статтею 117 КК України. Наявними є ризики того, що:

- підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною);

- підозрювана може незаконно впливати на свідків (оскільки їй відоме їх місце проживання);

- підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Тому тільки цілодобовий домашній арешт може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам.

Позиція сторони захисту.

Підозрювана та її захисник просили застосувати нічний домашній арешт вказуючи на те, що жоден ризик стороною обвинувачення не доведений, і якщо застосувати до неї цілодобовий домашній арешт, підозрювана не зможе працювати, внаслідок чого запобіжний захід позбавить підозрювану єдиного джерела доходу.

Оцінка суду щодо можливості обмеження свободи підозрюваного.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І оскільки прокурор просить застосувати домашній арешт до підозрюваної, суд виходить із того, що перед ним поставлено питання щодо втручання держави у право людини на свободу пересування, а тому виходить з наступного.

Положення частини 1 статті 33 Конституції України гарантують кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також суд враховує положення пункту "с" частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Отже, право будь-якої людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмежено, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, в тому числі й з метою запобігання вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, але відповідно до процедури, встановленої законом.

Зокрема, за положеннями частини 1 та частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби; але його може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень пункту 4 частини 1 статті 176 КПК України, домашній арешт відноситься до запобіжних заходів у кримінальному провадженні, які мають свою мету і підстави для застосування, що передбачені статтею 177 КПК України.

Так, за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор), а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Але ці ризики, в силу положень частини 2 статті 183 КПК України повинен довести саме прокурор.

З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 10.07.2023 року, біля 12.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи по місцю проживання в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , народила дитину. В цей час, ОСОБА_5 , знаходячись в особливому психічному та фізичному стані, пов`язаному з пологами, що послабило її спроможність керувати своїми діями, діючи умисно, з метою позбавлення новонародженої дитини життя, загорнула в одяг та кинула новонароджену дитину в криницю, яка розташована на території вищевказаного господарства. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , новонароджена дитина, чоловічої статі, померла.

11.07.2023 року в ході огляду місця події, в криниці на території господарства за адресою АДРЕСА_1 , виявлено труп новонародженої дитини чоловічої статі.

Своїми умисними діями, які виразилисьв умисному вбивстві матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 КК України (а.с.23-25).

Слідчий суддя погоджується із тим, що вказані обставини попередньо підтверджуються наступними доказами, у їх сукупності: догоспітальним клінічним протоколом № 56 від 11 липня 2023 року та узд органів малого тазу ОСОБА_5 за якими, її післяпологовий період склав одну дві доби (а.с.7,8); протоколами огляду місця події від 11 липня 2022 року, за якими вилучено труп новонародженої дитини чоловічої статі, з криниці за вказаною вище адрсою, матерчатий халат синього кольору та білу синтетичну сорочку, які поміщено в пакет № 7252406, вирізку із слідами речовини бурого кольору, з одіяла коричневого кольору, яку поміщено в паперовий конверт та змиви на ватній паличці речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт (а.с.9-12); постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження та визнання речовим доказом матерчатого халату, синього кольору, та білу синтетичну сорочку, які поміщено в пакет № 7252406, вирізку із слідами РБК, з одіяла коричневого кольору, яку поміщено в паперовий конверт та змиви на ватній паличці речовини бурого кольору який поміщено в паперовий конверт (а.с. 13-14); лікарським свідоцтвом про перинатальну смерть (а.с. 16-17); протоколом допиту свідка ОСОБА_7 покази якої підтверджують вагітність підозрюваної у вказаний вище час та обставини її життя напередодні (а.с. 18-22); поясненнями самої підозрюваної ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні зазначила, що народила дитину у себе вдома, але від шоку та болю вирішила поїхати у лікарню, але оскільки дорогою від будинку їй стало зле і вона зупинилась біля криниці, дитина вискользнула з її рук, коли вона нахилилась, але дістати її з криниці вона не змогла, хоча намагалась.

Слідчий суддя оцінює вказані докази попередньо і відзначає, що при вирішенні питання щодо наявності обгрунтованої підозри, він не може констатувати наявність або відсутність вини підозрюваної у інкримінованому їй діянні. Отже, і версія слідства, і версія захисту, ще підлягає подальшому з`ясуванню та оцінці у майбутньому.

Слідчий суддя також відзначає, що за положеннями статті 117 КК України, умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини під час пологів або відразу після пологів є окремим і самостійним складом злочину.

Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого саме статтею 117 КК України.

Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною).

І оскільки досудове розслідування наразі триває, вказаний ризик є реальним. Проте вказаний ризик не є настільки сильним та імовірність його настання не є особливо високою, як на те вказував прокурор, оскільки підозрювана нікиди не зникала, від народження проживає і працює в одному й тому ж місці, у своєму розпорядженні іншого житла не має, як родичів.

Також, слідчий суддя не згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може знищити, сховати, або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може незаконно впливати на свідків цьому кримінальному провадженні, позаяк цей ризик грунтується виключно на припущеннях слідчого та прокурора. Ні слідчий, ні прокурор не змогли суду навіть пояснити які конкретно речі чи документи підозрювана може знищити, сховати, або спотворити; які саме покази свідків мають таку високу юридичну чи практичну цінність аби підозрювана впливала на їх покази; що вказує на те, що підорювана може перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 117 КК України та наявність одного вказаного нею ризику, що передбачений частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Але суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. І згідно з частиною 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На виконання частини 1 статті 178 КПК України суд також враховує, що: докази про вчинення підозрюваною злочину, передбаченого статтею 117 КК України не є прямими та вагомими, окрім пояснень самої підозрюваної, яка надала відомості про те, як все відбулось, але покази вона не давала; їй загрожує покарання у виді позбавлення волі до 5 років; підозрюваній 38 повних років; вона має добрий стан здоров`я, але її психічний стан викликає питання; має постійне місце проживання та постійну, але не стабільну роботу (допомагає по господарству іншим, за гроші); має дохід приблизно 3000 гривень на місяць; не одружена; на утриманні нікого немає; не навчається; освіта середня; у власності нерухомогог майна чи цінного рухомого майна, не має; судимостей не має; раніше запобіжні заходи не застосовувались; відомості про те, що вона підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у слідчого судді відсутні.

Тож враховуючи викладене, надані прокурором докази у їх сукупності, а також доведений прокурором ризик і особу підозрюваної, суд вважає, що прокурор довів, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе запобігти доведеному ризику.

Слідчий суддя ще раз підкреслює, що він згоден із ризиком доведеним прокурором (зокрема, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною), але відзначає, що запобігти його настанню може і нічний домашній арешт, а не цілодобовий. Суд вважає, що ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, хоча і існує з огляду на тяжкість покарання яке їй загрожує, але цей ризик є мінімальним. Він не є настільки сильним та імовірність його настання не є особливо високою, як на те вказував прокурор, оскільки підозрювана нікуди не зникала, від народження проживає і працює в одному й тому ж місці, у своєму розпорядженні іншого житла не має, як і родичів в інших населених пунктах чи грошей завдяки яким вона могла би переховуватись в іншому місці.

За положеннями частини 1 та частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби. А запобігти настанню доведеному прокурором ризику може і нічний домашній арешт, а не цілодобовий, оскільки суду важко уявити яким чином, нині, в умовах воєнного стану, підозрювана, навіть якщо вона все таки захоче зникнути, зробить це у світлу пору доби, непоміченою.

Отже, клопотання прокурора у частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задоволенню не підлягає. Але до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем її проживання, строком на два місяці, у певний період доби, зокрема з 22 по 06 годину наступної доби.

Тому, клопотання прокрора підлягає задоволенню частково.

Оцінка суду щодо обов`язків підозрюваного.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрювану прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує один ризик; але суд застосував нічний домашній арешт строком на 2 місяці, на підозрювану, слід покласти такі обов`язки:

- не відлучатися з міста Коломия Івано-Франківської області, без дозволу, слідчого, який здійснює досудове розслідування або одного з групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво або слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, по даному кримінальному провадженню;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування або одного з групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво або слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, по даному кримінальному провадженню;

- утриматись від спілкування будь-якої форми із свідками: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 .

У задоволенні клопотання прокурора, в частині покладання на ОСОБА_5 , інших обов`язків слід відмовити, оскільки в силу суті нічного домашнього арешту, в них немає необхідності.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 - задовольнити частково.

У задоволенні клопотання, в частині обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту - відмовити. Клопотання, в частині обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у певний період доби - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою її місця проживання (такого житла): АДРЕСА_1 , який полягає у забороні залишати це житло із 22 години однієї доби по 06 годину наступної доби, протягом всіх днів строку дії цієї ухвали, а саме: з 14 липня 2023 року по 11 вересня 2023 року, але не довше строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Покласти на ОСОБА_5 , на період з 14 липня 2023 року по 11 вересня 2023 року, але не довше строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, такі обов`язки:

- не відлучатися з міста Коломия Івано-Франківської області, без дозволу, слідчого, який здійснює досудове розслідування або одного з групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво або слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, по даному кримінальному провадженню;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування або одного з групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво або слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, по даному кримінальному провадженню;

- утриматись від спілкування будь-якої форми із свідками: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ;

У задоволенні клопотання, в частині покладання на ОСОБА_5 інших обов`язків - відмовити.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію цієї ухвали невідкладно вручити слідчому, прокурору та підозрюваній.

Копію цієї ухвали направити до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для контролю за поведінкою підозрюваної.

Повний текст ухвали оголошено 19 липня 2023 року о 17 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1