Справа № 308/4632/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

та їх захисника, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/325/22 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року, задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 та закрито кримінальне провадження № 0000396 за обвинуваченням за ч. 3 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Цією ухвалою скасовано захід забезпечення кримінального провадження у виді застави, застосований відносно ОСОБА_6 , заставу у розмірі 68 100 гривень, відповідно до квитанції від 15.12.2021, внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області, - постановлено повернути заставодавцю - ОСОБА_10 ; захід забезпечення кримінального провадження у виді застави, застосований відносно ОСОБА_7 , у виді застави у розмірі 45 400 гривень, відповідно до квитанції від 15.12.2021, внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області, - постановлено повернути заставодавцю - ОСОБА_11 .

В ухвалі суду вказується на те, що 25 травня 2022 року, до Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження № 0000396, внесеного 30.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , клопотання обґрунтовує тим, що 14 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000396 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Відтак, 07 лютого 2022 року, постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, до 13 березня 2022 року. 24 лютого 2022 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_13 у порядку ст. 290 КПК України підписано доручення (без дати та реєстраційного номеру) про завершення досудового розслідування, яким доручено слідчому П`ятого слідчого відділу з дислокацією в м. Ужгороді ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_14 повідомити обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисників, адвокатів ОСОБА_15 та ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування. На виконання вищевказаного доручення слідчим підписано повідомлення про завершення досудового розслідування від 25.02.2022 за №0000396 вих. 22, яке направлено обвинуваченим та їх захисникам шляхом скерування фотокопії повідомлення про завершення досудового розслідування та доручення прокурора на мобільні телефони через мобільний додаток «Whats App». Зокрема, слідчим скеровано повідомлення про завершення досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_6 на мобільний додаток з назвою абонента «ОСОБА_22» за номером телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з назвою абонента « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із зображенням на фото молодої особи чоловічої статі за номером НОМЕР_2 . Окрім цього, повідомлення про завершення досудового розслідування направлено захисникам обвинувачених, адвокатам ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . У клопотанні адвокат ОСОБА_8 зазначає, що враховуючи форму повідомлення про завершення досудового розслідування, слідчий не здійснив таке повідомлення підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як того вимагає ч. 1 ст. 290 КПК України. В обґрунтування доводів посилається на те, що ОСОБА_7 не користується мобільним телефоном за номером НОМЕР_2 та ніколи ним не користувався, вказаний номер належить його повнолітньому сину, який проживає окремо в іншому населеному пункті та про завершення досудового розслідування йому відомо не було. Звертає увагу на те, що нормами кримінального процесуального законодавства не передбачена така форма повідомлення про завершення досудового розслідування як «інформування через близьких родичів». При цьому вказує на те, що поза увагою органу досудового розслідування залишено те, що обвинувачений ОСОБА_6 у той період часу користувався іншим мобільним телефоном за номером НОМЕР_3 , за яким використовував додаток «Whats App». Тому адвокат вважає, що за таких обставин у кримінальному провадженні повідомлення підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування органом досудового розслідування здійснено не було. Окрім цього, не зважаючи на те, що 13 березня 2022 року закінчився строк досудового розслідування визначений ч. 3 ст. 294 КПК України, орган досудового розслідування 14 квітня 2022 року, поза межами строку досудового розслідування здійснив процесуальні дії - відкриття матеріалів та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, про що склав процесуальний документ - протокол про надання підозрюваним та його захисникам доступу до матеріалів досудового розслідування. Тобто, фактичний доступ до матеріалів та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваними та захисником відбулось через один місяць після закінчення строку досудового розслідування, а отже орган досудового розслідування 14 квітня 2022 року здійснив процесуальні дії та склав процесуальний документ поза межами граничного строку досудового розслідування. При цьому, адвокат звертає увагу на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено лише 14 квітня 2022 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування, що строки досудового розслідування до 6 місяців судом не продовжувались. З огляду на наведене, адвокат ОСОБА_8 вважає, що вищевказане свідчить про те, що обвинувальний акт складений та направлений стороною обвинувачення до суду після закінчення граничного строку розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 219 КПК України, що є підставою до закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд, дослідивши зміст клопотання та матеріали, додані до нього, встановив, що доводи адвоката ОСОБА_8 є слушними з огляду на таке. Так, з дослідженого повідомлення про підозру убачається, що повідомлення не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема відсутня адреса особи, яка повідомляється, та відомості про час, день, місяць, рік прибуття викликаної особи. Отже, таке повідомлення про підозру не дає фактичної можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Крім того, суд взяв до уваги і те, що нормами КПК України не передбачено направлення повідомлення про завершення досудового розслідування близькому родичу підозрюваного. В обґрунтування висновку суд зазначає, що законодавством передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, вручення повідомлення про завершення досудового розслідування можливе під розписку особі, яка з підозрюваним проживає. З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що у цьому кримінальному провадженні, повідомлення про завершення досудового розслідування не направлялося за місцем проживання підозрюваного та під розписку особі, яка проживає з підозрюваним не вручалось. Також суд взяв до уваги те, що слідчим не було отримано підтвердження отримання такого повідомлення, зокрема і в запропонованій слідчим формі, тобто погодити час та дату ознайомлення за вказаним номером телефону. При цьому, жодного доказу на підтвердження факту ухилення підозрюваних або їх захисників від належного та своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків, - прокурором не надано. Більше того, прокурором не надано жодного доказу з приводу того, що ним або слідчим вживалися будь-які передбачені процесуальним законом заходи задля того, аби уникнути закінчення строків досудового розслідування до скерування обвинувального акту до суду. Суду також не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжувався у визначений законом спосіб або прокурором чи слідчим вживалися заходи забезпечення кримінального провадження чи ініціювалися питання з цього приводу, задля недопущення закінчення строків досудового розслідування. Судом відхилені доводи прокурора про те, що факт належного повідомлення підозрюваних та захисників підтверджується сканкопією повідомлення на телефонний додаток. Суд також дійшов висновку про те, що прокурором не доведено факт належного повідомлення підозрюваних про завершення досудового розслідування, а відтак і підстав не врахування строку з 26.02.2022 до 14.04.2022 в строки досудового слідства не має. Тому, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки після повідомлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закриттю на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219КПК України.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий повідомлення про завершення досудового розслідування сторони захисту здійснив належним та допустимим способом, а доводи, викладені у клопотанні адвокатом ОСОБА_8 про те, що кримінальним процесуальним кодексом не передбачено можливості повідомлення про завершення досудового розслідування інших дорослих членів сім`ї, слід вважати хибними. Звертає увагу на те, що сина обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку статті 208 КПК України було повідомлено про затримання його батька, ОСОБА_7 , крім того, саме син вніс заставу у розмірі 68, 1 тис. грн. При цьому, в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24 лютого 2022 року, слідчий діяв максимально ефективно з метою дотримання змісту та форми кримінального провадження задля забезпечення безпеки учасників кримінального провадження під час дії воєнного стану. Окремо апелянт звертає увагу і на те, що захисник обвинувачених, адвокат ОСОБА_8 , також був повідомлений слідчим про завершення доcудового розслідування та про надання матеріалів для ознайомлення через WhatsApp, що ним не оспорювалось у суді. Таким чином, з моменту його повідомлення почалася стадія ознайомлення з матеріалами провадження, у відповідності до правової позиції Верховного суду,викладеній у постанові від 21.09.2021 у справі №758/12538/20. Між тим, твердження суду про те, що прокурором не надано доказів, які свідчать про те, що ним (прокурором) вживалися заходи для ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, такі, на переконання апелянта, є помилковими, адже згідно з приписами статті 290 КПК України, це не є імперативний обов`язок сторони обвинувачення, а право, і у відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом. З огляду на наведене, прокурор просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала суду є законною, обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали чітко вбачається, що місцевим судом встановлено підстави, визначені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, при цьому протокол судового засідання підтверджує його проведення у відповідності до кримінального процесуального закону. Просить ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і їхнього захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При оцінці доводів апеляційної скарги та висновків викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з прийнятим судовим рішенням з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому строк досудового розслідування згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно з положеннями частини 5 статті 294 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

При цьому, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі, у тому числі, зі зверненням до суду з обвинувальним актом (днем його фактичного направлення до суду). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (Постанова Верховного Суду від 5 квітня 2021 року у справі № 676/804/20).

Законом України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 31.11.2021, що підтверджується витягом з ЄРДР, а 14 грудня 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Інкриміноване ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяння належить до категорії тяжких злочинів у сфері службової діяльності та не пов`язане з посяганням на життя та здоров`я особи, що свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що з 14.12.2021 почався відлік двомісячного строку проведення досудового розслідування із дня повідомлення особі про підозру, визначеного п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України продовжено до трьох місяців, а саме до 13.03.2022.

24 лютого 2022 року прокурором у порядку ст. 290 КПК України підписано доручення про завершення досудового розслідування, яким доручено слідчому П`ятого слідчого відділу з дислокацією в м. Ужгороді ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_14 (далі - слідчий) повідомити підозрюваних ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , а також їх захисників, адвокатів ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , про завершення досудового розслідування.

На виконання вищевказаного доручення слідчим ОСОБА_17 підписано повідомлення про завершення досудового розслідування від 25.02.2022 за № 0000396 вих. 22.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, з копії вищевказаного повідомлення убачається, що таке адресоване ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвокатам ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , без зазначення адрес чи інших даних з приміткою «повідомлення надіслано на телефоні засоби зв`язку наданими підозрюваними у зв`язку»; у цьому повідомленні зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 30.11.2021 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, завершено; відповідно до вимог статей 283, 290 КПК України Ви маєте право на доступ до матеріалів досудового розслідування, для чого Вам необхідно прибути до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові, що за адресою: м. Ужгород, вул. Сонячна, 26, для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, та надання доказів, якими володіє сторона захисту в порядку ст. 290 КПК України; з приводу часу та дати ознайомлення прошу узгодити зі слідчим по наступному телефону НОМЕР_4 .

Як випливає з наданих пояснень учасників кримінального провадження, доданих скріншотів мобільних додатків, фотокопія зазначеного повідомлення була направлена за допомогою мобільного додатку Viber та WhatsApp на мобільні телефоні: НОМЕР_5 (Адвокат ОСОБА_20 Закарпаття); НОМЕР_6 (ОСОБА_21 Адвокат Закарпаття); НОМЕР_1 (ОСОБА_22) ; НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, взявши до уваги приписи ст. ст. 111, 112, 133, 135, 136, 137 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що жодне з передбачених чинним КПК положень щодо порядку та способу повідомлення або виклику особи під час досудового розслідування не передбачає такий спосіб повідомлення (оповіщення), який наводить прокурор, а саме: «повідомлення на телефонний додаток», який прокурор вважає належним доказом оповіщення підозрюваних про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що прокурор та слідчий узгоджували з підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та адвокатами ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , таку форму та спосіб повідомлення останніх про завершення досудового розслідування, у тому числі прокурор не надав докази у підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_7 просив повідомити його про завершення досудового розслідування на належний його сину номер мобільного телефону - НОМЕР_2 , чи клопотав про здійснення його викликів до слідчого або прокурора за цим номером мобільного телефону.

При цьому, апеляційний суд погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що з дослідженого повідомлення випливає, що таке не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема адреса особи, яка повідомляється, час, день, місяць, рік прибуття викликаної особи, а відтак таке повідомлення не дає фактичної можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Підтвердженим є і висновок суду першої інстанції про те, що нормами КПК України не передбачено направлення повідомлення про завершення досудового розслідування близькому родичу підозрюваного, а передбачена можливість, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, вручення повідомлення про завершення досудового розслідування під розписку особі, яка з нею проживає.

Разом із тим, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що в даному випадку, повідомлення про завершення досудового розслідування не направлялось за місцем проживання підозрюваного та під розписку особі, яка проживає з підозрюваним, не вручалось, а також слідчим не було отримано підтвердження одержання такого повідомлення, зокрема і у запропонованій слідчим формі, тобто погодити час та дату ознайомлення за вказаним номером телефону.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий здійснив повідомлення сторони захисту належним та допустимим способом, а доводи, викладені у клопотанні адвокатом ОСОБА_8 про те, що кримінальним процесуальним кодексом не передбачено можливості повідомлення інших дорослих членів сім`ї необхідно вважати хибними, - апеляційний суд із урахуванням наведених вище обставин не бере до уваги і відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наведеним вище.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів бере до уваги і те, що прокурором не надано будь-які докази у підтвердження, що син ОСОБА_7 проживає разом із батьком, підозрюваним ОСОБА_7 , а також про те, що син ОСОБА_19 повідомляв батька - підозрюваного, про надходження на належний йому номер мобільного телефона про отримане вищевказане СМС повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні. З огляду на наведене вище, колегія суддів вважає, що, у тому числі, підозрюваний ОСОБА_7 належним чином не повідомлений про завершення досудового розслідування та про необхідність з`явитися до слідчого для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Із цих підстав, як такі, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції у цій частині, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що сина обвинуваченого ОСОБА_7 було повідомлено про затримання його батька у порядку статті 208 КПК України, крім того, саме син вніс заставу в розмірі 68, 1 тис. грн.

Також судом першої інстанції обґрунтовано встановлено і те, що жодного доказу на підтвердження факту ухилення підозрюваних або їх захисників від належного та своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків прокурором не надано, і при цьому, прокурором не надано жодного доказу з приводу того, що ним або слідчим вживалися будь-які передбачені процесуальним законом заходи задля того аби уникнути закінчення строків досудового розслідування до скерування обвинувального акту до суду.

У зв`язку з цим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурором не надано жодного належного та допустимого доказу щодо повідомлення підозрюваних у передбачений КПК спосіб про необхідність з`явитися для оповіщення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування або скерування відповідного повідомлення підозрюваним чи його захисникам у передбачений КПК спосіб, а також не надано доказів, які б свідчили про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжувався у визначений законом спосіб або прокурором чи слідчим вживалися заходи забезпечення кримінального провадження чи зініціювалися питання з цього приводу, задля недопущення закінчення строків досудового розслідування.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи прокурора про те, що факт належного повідомлення підозрюваних та захисників підтверджується сканкопією повідомлення на телефонний додаток. При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що чинне процесуальне законодавство не встановлює обмежень щодо можливості альтернативного (не передбаченого КПК) оповіщення органом досудового розслідування чи прокурором сторін кримінального провадження, однак чинний кримінальний процесуальний закон містить імперативні положення, якими повинен керуватися слідчий чи прокурор повідомляючи чи викликаючи для проведення відповідних процесуальних дій сторону кримінального провадження.

При оцінці посилань прокурора на положення ч. 5 ст. 219 КПК України та висновки Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 711/311/19 та від 21.09.2021 у справі № 758/12538/20, а саме, що період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту, тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки прокурором не доведено факт належного повідомлення підозрюваних про завершення досудового розслідування, то і відсутні підстави неврахування строку з 26.02.2022 до 14.04.2022 у строки досудового слідства, - апеляційний суд визнає обґрунтованим і належним чином вмотивованим.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, апеляційний суд не бере до уваги і відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24 лютого 2022 року, слідчий діяв максимально ефективно з метою дотримання змісту та форми кримінального провадження задля забезпечення безпеки учасників кримінального провадження під час дії воєнного стану; захисник обвинувачених, адвокат ОСОБА_8 , також був повідомлений слідчим про завершення доcудового розслідування та надання матеріалів для ознайомлення через WhatsApp, що ним не оспорювалось у суді; твердження суду про те, що прокурором не надано доказів, які свідчать про те, що ним вживалися заходи для ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження є помилковими, адже згідно з приписами статті 290 КПК України, це не є імперативний обов`язок сторони обвинувачення, а право, відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого та його захисника, яка, на думку прокурора, була направлена на затягування кримінального провадження, не може бути підставою та виправданням недотримання строків досудового розслідування, а з метою дотримання строку досудового розслідування, прокурор міг вирішити це питання шляхом продовження таких строків у визначеному законом порядку або вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проте таким правом не скористався.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги і доводи прокурора щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та його захисника, пославшись на те, що прокурор не навів жодного факту, який би підтвердив належними та допустимими доказами, стосовно неналежного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним або його захисником, а також не довів жодного факту ухилення підозрюваних чи їх захисників від виконання своїх процесуальних обов`язків. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що під час підготовчого судового засідання встановлено, що підозрювані та їх захисники не зволікали з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, оскільки повністю ознайомились з даними матеріалами протягом чотирьох годин, що також свідчить про те, що обвинувачені (підозрювані) під час досудового розслідування належним чином виконували покладені на них процесуальні обов`язки та не ухилялись від їх виконання.

На підставі наведеного вище, висновок суду першої інстанції про те, що всі встановлені факти та обставини, а також доводи та мотиви, свідчать про те, що на момент складання, підписання, затвердження та скерування (передання) обвинувального акту до суду після повідомлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219КПК України, є обгрунтованим.

Матеріали кримінального провадження не містять і даних про те, що у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування зупинявся, що ознайомлення сторін кримінального провадження мало місце у період з 26.02. до 14.04.2021 (час складання обвинувального акта). При цьому колегія суддів зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшов до Ужгородського міськрайонного суду 15.04.2021, з порушенням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219КПК України.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання захисника ОСОБА_8 та закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що з моменту повідомлення підозрюваного про завершення досудового розслідування почалася стадія ознайомлення з матеріалами провадження, відповідно до правової позиції Верховного суду у постанові від 21.09.2021 у справі №758/12538/20.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд бере до уваги висновки, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022, а саме про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України N 2201-IX від 14.04.2022 року) не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування. День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Разом із тим, обґрунтованим і належним чином вмотивованим є і висновок суду першої інстанції про те, що оскільки судом визнано обґрунтованим клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, то відповідно, підлягають скасуванню і заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжні заходи щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді застави, та повернуто заставу заставодавцям.

Будь-яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції, зазначених в оскаржуваній ухвалі, апелянтом не наведено.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції постановив законне та обґрунтоване рішення і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а відтак, апеляційна скарга прокурора, як необґрунтована та безпідставна, задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона обвинувачення не посилалася і будь-яких клопотань із цього приводу не заявляла.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 та закрито кримінальне провадження № 0000396 щодо обвинувачених за ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :