Справа № 444/1227/23
Провадження № 1-кп/444/195/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква провадження № 000111 від 19.03.2023року по обвинуваченні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чкалове Веселівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

27 січні 2023 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України №2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 07.11.2022, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 06.02.2023, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 № 2915-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, за попередньою домовленістю надав невстановленій досудовим розслідуванням особі своє фото та анкетні дані, з метою виготовлення документів щодо інвалідності, що в свою чергу надає право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України та звільняє від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, отримавши від ОСОБА_3 фотокартку та його анкетні дані, використовуючи реквізити «Пенсійного фонду України» за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовила підроблений офіційний документ, а саме: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 18.11.2021 на ім`я ОСОБА_3 , внісши до нього завідомо недостовірні відомості щодо інвалідності 2-ї групи, а також нанесла печатку із написами «Пенсійний фонд України».

Крім цього, 19 березня 2023 року близько о 01 години 42 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 18.11.2021 видане на його ім`я, містить завідомо недостовірні відомості щодо інвалідності 2-ї групи, перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська-Гребенне», що розташоване в с.Річки, Львівського району Львівської області, використав завідомо підроблений документ, а саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 , шляхом його пред`явлення та надання працівнику державної прикордонної служби України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються учасниками судового провадження, про що обвинуваченим за участю захисника подано відповідну заяву. Також обвинувачений у своїй заяві виразив згоду на розгляд справи у спрощеному провадженні, обвинувачений у присутності захисника беззаперечно визнав свою вину.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України пособництво в підробленні офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, те, що він не судимий, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України - використання завідомо підробленого документа. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів), особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, те, що він не судимий, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 потрібно остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. 00 коп., в дохід держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 23.03.2023 року.

Речовий доказ, а саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1