Справа № 308/7050/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, раніше не судимого, перебуває в цивільному шлюбі, батька однієї неповнолітньої дитини, з середньою освітою, не працює, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Під час досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.02.2023, та в невстановленому місці, проте на території Закарпатської області, у громадянина ОСОБА_4 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, за попередньою змовою з невстановленим досудовим розслідуванням особами. Так, 26 лютого 2023 року ОСОБА_4 в телефонній розмові запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснити незаконне переправлення останнього через державний кордон України, з можливістю внесення до ІС «Шлях» відомостей, без законних на те підстав, за грошову винагороду в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США. У подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел на незаконне збагачення та для гарантії наміру перетнути державний кордон України, надав вимогу громадянину ОСОБА_7 перевести так званий завдаток у сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень частинами на три банківські карти, а саме: банківська карта «А Банк» № НОМЕР_1 , банківська карта «monobank» № НОМЕР_2 та банківська карта «monobank» № НОМЕР_3 .Так, 14.04.2023 о 15:57 ОСОБА_7 в ході контролю за вчиненням злочину на виконання вимоги ОСОБА_4 здійснив декілька банківських переказів на вищевказані картки загальною сумою 60 000 (шістдесят тисяч) гривень. Надалі, 25 квітня 2023 року, використовуючи мобільний додаток (месенджер) «WhatsApp», громадянин ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 перетнути державний кордон України «іншим шляхом», однак за вищу грошову винагороду у сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) Євро. Також ОСОБА_4 повідомив, що в разі наявності такої суми у заявника, необхідно додатково надати грошові кошти. 28 квітня 2023 року о 13 годині 35 хвилин громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Ужгород, Закарпатської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, одержав від громадянина ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронців, частину грошових коштів з 5500 Євро, а саме 1 100 (одна тисяча сто) Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 28.04.2023 становило 44 374 грн. (сорок чотири тисячі триста сімдесят чотири грн.) та 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень за незаконне переправлення останнього ( ОСОБА_7 ) через державний кордон України. Крім цього, ОСОБА_7 віддав належний йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон громадянину ОСОБА_4 , який в свою чергу провів інструктаж та повідомив, що решту грошових коштів необхідно буде передати в день безпосереднього переправлення через державний кордон України в м. Чоп, Ужгородського району, Закарпатської області. У той же час ОСОБА_4 , реалізовуючи свої противні наміри спрямовані на незаконне отримання грошової винагороди за переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 28.04.2023, залучив як безпосереднього виконавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до відома якої довів злочинний план переправлення заявника через державний кордон. Наступного дня, а саме 29.04.2023 близько 12 години 50 хвилин ОСОБА_4 повернув ОСОБА_7 паспорт громадянина України для виїзду за кордон та повідомив, що безпосереднє переправлення відбудеться 30.04.2023 та зазначив, що необхідно бути постійно на зв`язку та чекати подальших вказівок. 30 квітня 2023 року близько 17 години ОСОБА_4 разом з громадянкою ОСОБА_8 забрали на автомобілі марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_7 та відвезли останнього до залізничного вокзалу у місто Чоп Ужгородського району Закарпатської області. 30 квітня 2023 року близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території автостоянки у місті Чоп, Ужгородського району, Закарпатської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в присутності ОСОБА_8 одержав від громадянина ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронців, останню частину грошових коштів з 5500 Євро, а саме 2 800 (дві тисячі вісімсот) Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 30.04.2023 становило 112 952 грн. (сто дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві грн.) за незаконне переправлення останнього ( ОСОБА_7 ) через державний кордон України. У подальшому громадянка ОСОБА_8 пройшла до каси на залізничній станції та придбала квиток на ім`я ОСОБА_7 з м. Чоп до м. Загонь Угорщина, який передала ОСОБА_7 , при цьому провела інструктаж поведінки останнього під час проходження прикордонного контролю. Надалі ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, на виконання вказівки ОСОБА_8 пройшов прикордонний контроль. Одразу після проходження громадянином ОСОБА_7 прикордонного контролю громадянку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було викрито та затримано працівниками правоохоронних органів.

В клопотанні вказано, що 01.05.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах; а також зазначено про існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, так як озвучені прокурором ризики не підтверджені доказами, обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000087 від 06.03.2023, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема протокол затримання громадянина ОСОБА_4 від 30.04.2023, протокол затримання ОСОБА_8 від 30.04.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками, протокол огляду предмета (мобільного телефону ОСОБА_4 , відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_8 ), витягом з бази даних «Гарт (ПС Ризик)» щодо осіб, оформлених в ППр «Чоп (Дружба) залізничний» тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду знайшов своє підтвердження, так як ОСОБА_4 проживає у прикордонному районі, підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а відтак будучи обізнаним у можливих способах перетину державного кордону, зокрема через внесення необхідних даних до ІС «Шлях» та «іншими способами», в тому числі й в межах пунктів пропуску, може покинути територію України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду за кордоном.

Означений ризик також посилюється з огляду на тяжкість злочину, у якому особа підозрюється, а саме те, що санкція статті ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Також слідчий суддя вважає наявним ризик незаконного впливу на учасників у даному кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_4 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_8 , яку, як вбачається в клопотанні, залучив як безпосереднього виконавця злочинного плану по переправленню особи за кордон,а також чинити психологічний чи фізичний тиск на свідків з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у цьому кримінальному провадженні.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого продовження злочинної діяльності підозрюваним, так як в Україні триває призов на військову службу по мобілізації, при цьому обмежено виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, а відтак будучи обізнаним зі способами перетину державного кордону, зокрема через внесення відомостей до державних інформаційних систем, які надають дозвіл на виїзд за кордон попри наявні обмеження відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», підозрюваний може надавати бажаючим нелегально покинути Україну засоби та вказівки щодо такого перетину за грошову винагороду.

Окрім цього слідчий суддя вважає наявним ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, так як досудове розслідування перебуває на початковій стадії, не всі особи причетні до розробки вищеописаного протиправного механізму виїзду за межі території України встановлені, не всі документи, які мають значення для досудового розслідування виявлені та вилучені в ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, а відтак такі можуть бути знищені, сховані або спотворені.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний перебуває в цивільному шлюбі, є батьком однієї неповнолітньої дитини, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судимий.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час з корисливих мотивів засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Більш того військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень, зокрема щодо контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного у разі його перебування на волі.

Таким чином наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Частина 3 ст. 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому за п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної/обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначено в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому за ч. 3 вказаної статті суду надано право встановити заставу у розмірі, що перевищує 80 та 300 розмірів прожиткового мінімуму.

В розглядуваному випадку слідчий суддя, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, й вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, спонукатиме підозрюваного виконувати процесуальні обов`язки, покладені на нього цією ухвалою, та зможе запобігати встановленим судом ризикам під загрозою звернення застави у дохід держави.

Слідчий суддя зауважує, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 визначити до шістдесяти днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 28 червня 2023 року.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження №0000087;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначено до 28 червня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000087.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1