Справа № 333/244/23 Провадження № 1-кп/333/424/23
В И Р О К

Іменем України

13 липня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0000329 від 19 червня 2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта - середньо - спеціальна, холостого, обіймаючого посаду водія 1-го мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здавши відповідні іспити для отримання водійського посвідчення, в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, з метою надання правомірного вигляду під час керування ним транспортним засобом, у невстановлений час та дату, у невстановленої особи, придбав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.06.2022 року, видане територіальним сервісним центром 8042 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, 19 червня 2022 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу - водійського посвідчення, достовірно знаючи, що наявне при ньому водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.06.2022 року є підробленим, будучи зупиненим працівниками поліції на стаціонарному пості поліції «Тефлон», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140, з метою посвідчення свого права на керування транспортним засобом марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_3 , пред`явив підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11 червня 2022 року, видане територіальним сервісним центром 8042 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівникам поліції і таким чином, використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку судової технічної експертизи № СЕ-19/108-22/6192-ДД від 23 червня 2022 року бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винувати у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Крім того, додатково суду пояснив, що він дійсно у 2022 році отримав водійське посвідчення, проте іспити не здавав. Знав, що документ підроблений, однак все одно ним користувався. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Від виступу у вступній промові учасники провадження відмовилися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про їхню достатність для визнання ОСОБА_5 винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку в наркологічній та в психіатричній лікарні не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаялася у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про його особу, ставлення до скоєного, поведінки після скоєного кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думки прокурора та захисника, які просили призначити покарання у вигляду штрафу, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що суттєво пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 2831 грн. 70 коп. за залучення експертів на проведення судово - технічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої зазначених витрат на користь держави.

Арешт не накладався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2831 грн. 70 коп. за залучення експертів на проведення судово - технічної експертизи

Речові докази:

-спецпакет № 2715158, в якій упаковано посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000329 від 19.06.2022 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1