справа № 208/3721/21
№ провадження 1-кп/208/147/23
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000025 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, приблизно о 01.00 годині 05.03.2021 року, ОСОБА_4 знаходився на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 .

Під час перебування на подвір`ї вказаного домоволодіння, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого останній реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, стоячи навпроти потерпілого, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару в область обличчя людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс один удар лівим кулаком в праву частину обличчя ОСОБА_7 .

Внаслдіок зазначених умисних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани на обличчі праворуч (з раною на шкірі та на слизовій верхньої губи праворуч), крововиливу на слизовій верхньої губи праворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке має незначні скороминучі наслідки.

Реалізувавши свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив наступне.

Потерпілий ОСОБА_7 вживав наркотичні засоби та до нього постійно ходили такі ж друзі. За рік до зазначених в обвинуваченні подій, у ОСОБА_7 за місцем мешкання, по АДРЕСА_2 , поліцейськими проводився обшук. Через це, його опитував дільничний інспектор, питав у кого можуть бути наркотичні засоби. Відповідаючи на ці питання, він сказав, що йому достеменно нічого не відомо, але саме після вказаного обшуку, хтось почав смітити під його будинком, залишати фекалії перед хвірткою, мазати ними паркан, кидати каміння в його домоволодіння.

05.03.2021 року, приблизно на початку першої годині ночі, він повернувся додому та побачив, що біля паркану знову хтось залишив фекалії. Вирішивши, що це зробив ОСОБА_7 або його друзі, пішов до дому останнього. Хотів тільки поговорити з потерпілим, щоб останній поводив себе нормально. Намагався покликати ОСОБА_7 , але той не відзивався. Попередньо спитавши дозволу у сусіда ОСОБА_9 , який тим часом курив на подвір`ї, переліз через паркан та таким чином потрапив до подвір`я ОСОБА_7 . Останній відчинив двері будинку та підійшов до нього. Під час спілкування між ними відбулась словесна перепалка. У ОСОБА_7 в руках щось блиснуло, і він в цілях оборони відштовхуючи його лівою рукою, поцілив тому у підборіддя.

Не визнаючи свою вину у пред`явленому обвинуваченні, ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття справи, оскільки строк притягнення його до кримінальної відповідальності сплив. Нереабілітуючі обставини такого звільнення, можливість здійснення судового розгляду для доведення своєї невинуватості і ухвалення виправдувального вироку, йому роз`яснені та є зрозумілими.

Зважаючи на сплив строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, прокурор просив ухвалити по справі законне та обґрунтоване рішення.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також, що існують умови та підстави його звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному порядку відповідне судове рішення.

Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України тобто заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження обґрунтовано підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_7 щодо нанесення йому ОСОБА_8 в ході розмови удару кулаком лівої руки в праву сторону обличчя; свідка ОСОБА_10 щодо нанесення ОСОБА_8 удару її співмешканця правою рукою в ліву сторону обличчя.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що потерпілий та обвинувачений є її сусідами. З ОСОБА_8 в неї склалися нормальні відносини. З ОСОБА_7 склалися неприязні відносини, через постійні конфлікти. До того регулярно ходять якісь наркомани. У ОСОБА_7 за місцем мешкання неодноразово проводили обшуки. Конфлікт в цю ніч бачила. Бійки не бачила.

Свідок ОСОБА_12 - поліцейський який прибув на виклик про хуліганство в приватному секторі по вулиці Стасова, пояснив, що бачив у потерпілого краплю крові на обличчі.

Відповідно до висновків медичних експертиз виявлені у ОСОБА_7 тілесні пошкодження могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника, і за механізмом, як вказано у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , за участю свідка ОСОБА_10 .

Розглядаючи клопотання обвинуваченого суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до правової позиції щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, викладеної в Постанові ККС ВС у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19),

визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Верховний Суд України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції України, який забезпечує єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Єдність судової практики є однією з фундаментних засідок здійснення судочинства, і її утвердженню надається пріоритетне значення.

Неоднаковість та непослідовність судової практики в Україні була предметом критики в Європейському суді з прав людини, який у рішенні по справі «Серков проти України» вказував на порушення Україною прав осіб на справедливий суд внаслідок непослідовності та неоднаковості судової практики.

Згідно ст. 286 зазначеного Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину певної тяжкості. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Зазначеною нормою передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної чинності, сплило 2 роки.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , віднесено законодавством до кримінальних проступків, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді штрафу розміром до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські або виправні роботи.

На теперішній час з дня вчинення кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_8 , сплив строк більш ніж два роки.

ОСОБА_8 від суду не ухилявся, даних про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень до суду не надходило, і таким чином строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності не переривався.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у усвідомленні обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, звільнити від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст. 125 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000025 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України подальшим провадженням закрити.

Речові докази по справі: оптичний диск CD-R «Videx», зберігати при справі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1