ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6810/23 Номер провадження 11-сс/814/947/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2023 року за №0000357, задоволено клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04 жовтня 2023 року, підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Діброва Тячівського р-ну Закарпатської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, і покладено на ОСОБА_7 в разі її внесення обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши обставини, передбачені ст.ст.182, 183 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у випадку постановлення іншого рішення - обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував, що: стороною обвинувачення не доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, повідомлення про яку не було належним чином вручено, та заявлених ризиків; у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження повноважень слідчого, прокурора.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про місце, дату й час судового засідання апеляційної інстанції та заявили клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги з доповненнями та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2023 року за №0000357 (а.п.7).

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше квітня 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вступили в злочинну змову, спрямовану на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України під час воєнного стану поза визначеними пунктами пропуску за грошову винагороду, розподіливши між собою ролі.

28 червня 2023 року в умовах воєнного стану ОСОБА_12 та ОСОБА_13 довели до ОСОБА_14 план дій, а саме те, що вони направлять його до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , після по приїзду до Закарпатської області ОСОБА_14 зустріне таксист, який відвезе останнього до невстановленої досудовим розслідуванням особи з числа місцевих осіб та у визначений час підвезе його до державного кордону України, а також проведе до місця, де він повинен буде його перетнути. При цьому, ОСОБА_11 повідомив, що грошову винагороду за організацію перетину державного кордону України в сумі 2 000 доларів США ОСОБА_14 має передати в м. Полтава ОСОБА_12 , а іншу частину грошової винагороди за перетин державного кордону України 2 500 доларів США, повинен передати ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на місці при безпосередньому перетині державного кордону України на території Закарпатської області.

03 серпня 2023 року ОСОБА_14 передав грошові кошти в сумі 2 000 доларів США ОСОБА_11 і за вказівкою останнього вирушив у с. Синяк Мукачівського р-ну Закарпатської обл., де 04 серпня 2023 заселився в будинок на території ДП «Санаторій «Синяк» у вказаному вище населеному пункті.

Під час перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 в названому вище санаторії ОСОБА_7 і ОСОБА_10 відповідно до попередньої домовленості 06 серпня 2023 року отримали грошову винагороду в сумі 2 500 доларів США від ОСОБА_14 за незаконне переправлення останнього через державний кордон України.

07 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором ОСОБА_9 , повідомила ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництва такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів (а.п.39-40).

08 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням підозрюваному застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-70).

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим від 7 до 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними протоколів: допитів свідків ОСОБА_14 від 16 травня й 05 липня 2023 року, ОСОБА_15 від 08 червня 2023 року, ОСОБА_16 від 06 серпня 2023 року (а.п.12-13, 16-17, 19-20, 23-24), пред`явлень осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 16 травня та 05 липня 2023 року з додатками (а.п.14-15, 21-22); огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 03 і 04 серпня 2023 року з додатками (а.п.61-71); обшуку автомобіля «Mersedes Benz», н.з. НОМЕР_1 , від 06 серпня 2023 року (а.п.25-30); огляду мобільних телефонів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 від 07 серпня 2023 року (а.п.43-51); затримання ОСОБА_7 від 07 серпня 2023 року (а.п.35-36), й іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи захисника, які зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, є неспроможними.

Порушень порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру перевіркою матеріалів справи не встановлено.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому тяжкого злочину з корисливих мотивів, пов`язаного з порушенням за попередньою змовою групою осіб (з детальним розподілом ролей між співучасниками) встановленого законом порядку перетинання державного кордону України в умовах воєнного стану, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий, має певні соціальні зв`язки із сім`єю, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_7 заставу в передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах, а саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого злочину, даних про особу підозрюваного у співставленні з існуючими ризиками, передбаченими п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків. Водночас слід зазначити, що 10 серпня 2023 року (через два дні після постановлення оскаржуваної ухвали) вказаний вище розмір застави було внесено за ОСОБА_7 , що підтверджується повідомленням ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» від 11 серпня 2023 року й копією відповідної квитанції (а.п.92-93).

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження повноважень слідчого, прокурора, то під час провадження в суді апеляційної інстанції прокурором були долучені постанова від 12 травня 2023 року про визначення групи прокурорів та постанова від 27 червня 2023 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження слідчій групі, відповідно до яких підтверджено повноваження, зокрема, слідчого ОСОБА_8 (якою подано клопотання) і ОСОБА_9 (яким погоджено клопотання) в даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2023 року за №0000357.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга з доповненнями не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4