ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/930/23

Провадження № 1-кп/568/97/23

"25" липня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 11.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козин, Радивилівського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 11.03.2023р. близько 16 год. 50 хв., перебуваючи у салоні службового автомобіля марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці 40-річчя Перемоги у с. Зарічне, Козинської територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на уникнення від адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що працівники поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області сержант поліції ОСОБА_5 та старший лейтенант поліції ОСОБА_6 є службовими особами, які здійснюють функції представників влади, умисно висловив пропозицію надати неправомірну вигоду за не вчинення останніми дій у вигляді не складання відносно нього, як водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, працівники поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та сержант поліції ОСОБА_5 від вказаної пропозиції ОСОБА_4 відмовилися, повідомивши останньому, що за такі його дії передбачена кримінальна відповідальність.

Проте, 11.03.2023р. близько 16 год. 53 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свої кримінально протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди з метою не складення відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, перебуваючи разом із співробітниками поліції у салоні службового автомобіля марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці 40-річчя Перемоги у с. Зарічне, Козинської територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що працівники поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та сержант поліції ОСОБА_5 є службовими особами, які здійснюють функції представників влади, умисно надав останнім, шляхом поміщення у салоні автомобіля на заднє пасажирське сидіння в якості неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 1 800,00 грн. за не вчинення ними дій щодо складання відносно нього, як водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно 11.03.2023 року близько 16 год. 50 хв., маючи на меті уникнути складання патрульними постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, запропонував поліцейським грошову винагороду, від якої останні відмовилися, однак він надав таку винагороду, залишивши гроші в салоні службової машини. У скоєному кається та просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимого, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за місцем проходження служби характеризується позитивно, суд вважає доцільним і можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не вбачається.

Відповідно до ст. 124 КПК України витрати на експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700,00 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Речові докази:

-оптичний диск DVD-R з відеозаписом процесу надання неправомірної вигоди, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах справи;

-грошові кошти в сумі 1 800,00 грн., а саме 9 купюр номіналом по 200 грн. (серії ВИ7049608, ДД1127191, ГЗ0527703, ЄА4477993, ЄИ5027741, ВИ2137878, ГД6493790, ГЄ7886099, ДБ4585185), поміщені до спеціального пакету Національної поліції України №SUD 1029872 - конфіскувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.03.2023р. (справа №568/361/23), на грошові кошти в сумі 1 800,00 грн., а саме 9 купюр номіналом по 200 грн. (серії ВИ7049608, ДД1127191, ГЗ0527703, ЄА4477993, ЄИ5027741, ВИ2137878, ГД6493790, ГЄ7886099, ДБ4585185) - скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

В іншій частині, відповідно до ст. 395 КПК України, вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1