01.06.2023
Справа № 642/804/23
Провадження № 1-кс/642/1652/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000360 від 07.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 413 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000360 від 07.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 413 КК України, у якому просив накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 26.05.2023 під час огляду місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , (координати НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), а саме: на пістолет ПМ з маркуванням «СП НОМЕР_3 » 1981 року випуску, з магазином із 8 патронами з маркуванням «38 77», який було поміщено до сейф пакету ДБР М1010453.

Як зазначено у клопотанні, у період з 24.02.2022 під час збройного вторгнення рф на територію України персонал НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході передислокації підрозділу в період з 24.02.2022 по 26.02.2022 втратив отриману зброю та боєприпаси в місцях зберігання, шляхом її залишення.

Під час проведення огляду місця події від 26.05.2023 з 16:00 до 16:30 відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , (координати НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), на землі, в кущах, біля ліхтарного стовпа, виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет ПМ з маркуванням «СП 7255» 1981 року випуску, з магазином із 8 патронами з маркуванням «38 77». Вказаний пістолет, разом з набоями, було поміщено до сейф пакету ДБР М1010453.

Орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що вказаний об`єкт, у випадку не накладення арешту з позбавленням права володіння, користування та розпорядження може бути приховано, знищено чи змінено, що ускладнить встановлення об`єктивної істини у провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені об`єкти визнано речовими доказами, про що винесено постанову.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 26.05.2023, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 171-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.05.2023 під час огляду місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: Харківська область, с. Ржавець, вул. Котляревського, (координати НОМЕР_1 , 36.1627793), а саме: на пістолет ПМ з маркуванням «СП 7255» 1981 року випуску, з магазином із 8 патронами з маркуванням «38 77», який було поміщено до сейф пакету ДБР М1010453.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1