ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року

м. Київ

справа № 583/123/22

провадження № 51-2196км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 06 березня 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2022 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року, яким його було засуджено за ст. 176-3 КК (в редакції КК України 1960 р.), залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 02 грудня 2022 року, яке за змістом апеляційної скарги мотивував тим, що копію ухвали місцевого суду він отримав 20 грудня 2022 року рекомендованим листом, про що поставив свій підпис у відповідному повідомленні, але, враховуючи воєнний стан, системні відключення електроенергії та перебування на лікуванні (тяжкий перелом ноги), він не міг своєчасно звернутися з апеляційною скаргою, а тому просить поновити строк для її подання.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 06 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 було повернуто особі, яка її подала, оскільки її було подано після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.

Апеляційний суд дійшов такого висновку, оскільки клопотання про поновлення строку не містило належного обґрунтування об`єктивних причин неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а перебування ОСОБА_6 на лікуванні нічим не було підтверджено.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Стверджує, що апеляційну скаргу ним було подано через поштове відділення 27 грудня 2022 року, однак апеляційний суд належним чином цей факт не перевірив, не надав оцінки відсутності в матеріалах провадження поштового конверта, відповідно до якого можна було перевірити, коли апеляційна скарга була здана на пошту.

Вважає, що апеляційний суд безпідставно виходив із того, що ним апеляційна скарга була подана 05 січня 2023 року, оскільки це дата реєстрації скарги в суді, а не дата її відправлення через поштове відділення.

Вказує, що наведенні ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення вказаного строку.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор заперечив проти задоволення скарги.

Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.

Мотиви Суду

Згідно зі положеннями ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доводи ОСОБА_6 про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження й повернув його апеляційну скаргу, не вбачаються обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами потрібно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що 02 грудня 2022 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ст. 176-3 КК (в редакції КК України 1960 р.), залишено без задоволення.

Згідно зі змістом цієї ухвали ОСОБА_6 не був присутнім в судовому засіданні, просив слухати справу без його участі.

У цей же день районним судом копію зазначеної ухвали було направлено на адресу ОСОБА_6 , яку він отримав 21 грудня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення (а.п. 67).

Однак, як убачається із матеріалів провадження, апеляційна скарга ОСОБА_6 на вказану ухвалу була зареєстрована в апеляційному суді лише 05 січня 2023 року (а.п. 69).

У поданій апеляційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Щодо причин пропуску строку ОСОБА_6 зазначав про те, що в Україні введений воєнний стан, відбувається системне відключення електроенергії, й він перебував на лікуванні (тяжкий перелом ноги), а тому не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу.

Розглянувши клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження указаного вище рішення місцевого суду, апеляційний суд вказав, що воно не містить належного обґрунтування об`єктивних причин неможливості подання ним апеляційної скарги у встановлений законом строк, а перебування ОСОБА_6 на лікуванні нічим не підтверджено, тому дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 стверджує, що апеляційну скаргу ним було подано через поштове відділення 27 грудня 2022 року, й дату подання апеляційної скарги жодним чином не можна ототожнювати з датою її реєстрації в апеляційному суді (05 січня 2023 року).

Однак у матеріалах провадження відсутній конверт на підтвердження того, що апеляційну скаргу було направлено поштою. Також матеріали провадження не містять будь-яких інших даних про те, що апеляційну скаргу було надіслано скаржником саме через пошту. Документів на підтвердження цього ОСОБА_6 не долучає й до касаційної скарги.

Однак, навіть якщо ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу поштою 27 грудня 2022 року, як він стверджує у касаційній скарзі, вказана апеляційна скарга все одно є такою, що була подана за межами строку апеляційного оскарження.

ОСОБА_6 вважає, що строк на апеляційне оскарження має для нього обчислюватися з дня отримання ним копії оскаржуваної ухвали місцевого суду, однак це не так.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом вказаної норми, строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється для особи з моменту отримання копії оскаржуваного рішення лише тоді, якщо така особа перебуває під вартою або ж оскаржуване рішення було ухвалено без виклику особи, тобто без проведення судового засідання (наприклад, ухвала про відмову у відкритті провадження, повернення заяви або скарги тощо), адже за загальним правилом, визначеним КПК України, особа, яка звернулася до суду в межах визначеної законом процедури з певною заявою, клопотанням, скаргою тощо, підлягає виклику у судове засідання.

Оскільки оскаржувана ухвала місцевого суду була постановлена в судовому засіданні, куди ОСОБА_6 підлягав виклику, хоча й не був присутній, адже в апеляційній скарзі просив розглянути справу за його відсутності, строк на її оскарження рахується для нього саме з дати ухвалення оскаржуваного рішення (02 грудня 2022 року).

За таких обставин, навіть якщо він подав апеляційну скаргу поштою 27 грудня 2022 року, така апеляційна скарга все одно була подана за межами строку на апеляційне оскарження, тому до апеляційного суду скаржником мало бути подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, й судом мали бути оцінені причини його пропуску, що й було зроблено.

При цьому колегія суддів Верховного Суду погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про те, що формальні вказівки у клопотанні у якості причин пропуску строку апеляційного оскарження на оголошення в країні воєнного стану, відключення електроенергії та певну хворобу без чіткого обґрунтування й підтвердження їх конкретного впливу на неможливість подання апеляційної скарги у конкретний передбачений законом строк, не можуть розглядатися у якості поважних причин пропуску такого строку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, і скаржник в апеляційній скарзі не наводить поважних причин для його поновлення, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягала поверненню.

З урахуванням зазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись положеннями ст. ст. 412, 413, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Ухвалу Сумського апеляційного суду від 06 березня 2023 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3