Справа 688/3165/23
№ 1-кп/688/231/23
Вирок

Іменем України

01 серпня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000501 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з початковою середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, не судимої в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

22 березня 2023 року близько 14 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в маршрутному таксі під номером «4» в м. Шепетівка, виходячи поблизу зупинки, яка знаходиться навпроти магазину "Забудовник", що розташований за адресою: м. Шепетівка, вул. Генерала Шухевича, 58 А, взяла в салоні вищевказаного маршрутного таксі жіночу сумку невідомої марки, разом із своїми речами. Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу вище вказаної зупинки виявила жіночу сумку із тканини чорного кольору невідомої марки, в якій знаходилися жіночий гаманець зеленого кольору невідомої марки, грошові кошти в сумі 400 грн, мобільний телефон марки та моделі «Redmi 9A» із: IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 серійним номером « НОМЕР_3 » об`ємом 32 Gb, та кредитна банківська картка АТ КБ «ПриватБанк», які належать ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у неї виник умисел на їх викрадення, з метою особистого збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, в той же день, час та місці ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2915-IX від 07.02.2023, таємно викрала мобільний телефон марки та моделі «Redmi 9A» із: IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 серійним номером « НОМЕР_3 » об`ємом 32 Gb, вартістю 2 711,67 грн, жіночу сумку із тканини чорного кольору невідомої марки, вартістю 150 грн, жіночий гаманець зеленого кольору невідомої марки, вартістю 120 грн та грошові кошти в сумі 400 грн, після чого розпорядилася майном на власний розсуд, завдавши потерпілій майнової шкоди на загальну на суму 3 381,67 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 22 березня 2023 року близько 14 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу зупинки, яка знаходиться навпроти магазину "Забудовник", що розташований за адресою: м. Шепетівка, вул. Генерала Шухевича, 58А, в жіночій сумці із тканини чорного кольору невідомої марки виявила жіночий гаманець зеленого кольору невідомої марки із банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк», імітованою на ім`я ОСОБА_6 разом із паролем ПІН-коду доступу до неї. У зв`язку із чим у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення вищевказаної банківської картки, з метою подальшого зняття з рахунку грошових коштів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційних документів, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, в той же день, час та місці ОСОБА_4 вказану банківську картку, а саме кредитну картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_5 , відкриту на ім`я ОСОБА_6 є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», тобто офіційним документом, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк), держателя цього спеціального платіжного засобу та ініціювати переказ з його рахунку, привласнила з метою подальшого використання для заволодіння грошовими коштами.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім того, 22 березня 2023 року близько 14:30 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 попросила свого знайомого ОСОБА_7 , якому надала банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що належала потерпілій ОСОБА_6 та яка забезпечувала доступ до грошових коштів на банківському рахунку НОМЕР_5 , та ПІН-код доступу до неї, не повідомляючи про свої дійсні наміри, зняти грошові кошти із банківського терміналу.

В подальшому ОСОБА_7 , 22.03.2023 року близько 14:53 год., підійшовши до банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Старокостянтинівське шосе, буд. 24 в м. Шепетівка Хмельницької області, скориставшись банківською карткою, яку йому надала ОСОБА_4 , не був обізнаним у походженні даної картки, здійснив зняття грошових коштів двома транзакціями: перша сумою 8000 грн, друга сумою 2000 грн, на загальну суму 10 000 грн., які в подальшому передав для ОСОБА_4 . У такий спосіб, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 викрала вищевказані грошові кошти.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку грошей ОСОБА_6 на загальну суму 10 000 грн, чим спричинила потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 22 березня 2023 року близько 21 год. 54 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», надала викрадену раніше банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що належала потерпілій ОСОБА_6 та яка забезпечувала доступ до грошових коштів на рахунку та ПІН-код доступу до неї, для своєї дочки ОСОБА_8 , не повідомляючи про свої дійсні наміри та попросила розрахуватися в магазині за товар.

В подальшому в цей самий день та час, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Наш Край», що розташований за адресою: проспект Миру, 33, м. Шепетівка, Хмельницької області, скориставшись банківською карткою, яку їй надала ОСОБА_4 , не будучи обізнаною в походженні даної картки, здійснила розрахунок за товар двома транзакціями: перша в сумі 217,04, грн та друга 402,16 грн на загальну суму 619,20 грн. У такий спосіб, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , викрала вищевказані грошові кошти.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку грошей ОСОБА_6 на загальну суму 619 грн 20 коп., чим спричинила потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Відомості про укладену угоду.

26.07.2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 та її захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачена ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також на призначення міри покарання у виді: за ч. 1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (злочинів) - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно; ч. 1 ст. 357 КК України (кримінальний проступок) - привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просила затвердити означену угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не судима в силу ст. 89 КК України, має 5 неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, органі пробації, не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Судом встановлено, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненні кримінальних правопорушень та добровільно відшкодувала заподіяні збитки потерпілій, а тому суд дійшов висновку з врахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, особи винної та наслідків, що настали, про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням строком в 1 рік 6 місяців.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру, тяжкості вчиненого, думки прокурора.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої в силу ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000501, укладену 26 липня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 та її захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон «Redmi 9A» із: IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 серійним номером « НОМЕР_3 » об`ємом 32 Gb, що зберігається в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілій ОСОБА_6 ; коробку від мобільного телефону «Redmi 9A» із: IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що зберігається в потерпілої - залишити потерпілій ОСОБА_6 ; диск DVD-R з відеозаписом від 22.03.2023 з камери відеоспостереження з магазину «Наш край», АДРЕСА_3 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2023, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи у сумі 1434 грн у дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1