ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1026/23 Справа № 183/1134/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ільок Біловського району Курської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, вдови, депутата Великобурлуцької селищної ради 8 скликання, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0003353, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року застосований до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами клопотання підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК. Врахував, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти вищевказаному ризику.

Слідчий суддя під час постановлення ухвали не вбачав підстав для визначення розміру застави підозрюваній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу, визнати незаконним затримання підозрюваної 29.03.2023 року об 11-45 год, у зв`язку з чим звільнити її з-під варти в залі суду негайно. У задоволенні клопотання сторони обвинувачення відмовити.

В обґрунтування своїх вимог вважає, що процесуальні підстави, передбачені ст.ст. 208, 605 КПК України, та які зазначенні посадовою особою поліції як необхідність затримання особи, не відповідають ані фактичним обставинам справи, а ні вимогам закону. При цьому, ухвали слідчого судді про надання дозволу на затриманні ОСОБА_5 матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, було здійснено незаконне затримання підозрюваної та вона підлягає негайному звільненню з-під варти.

Зазначає, що клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою мало бути складено слідчим органу безпеки, а не начальником відділення № 2, що порушує вимоги законності в частині визначення належного органу досудового розслідування.

Вказує на недоведеність ризиків стороною обвинувачення та спростування стороною захисту усіх доводів щодо їх наявності.

Посилається на те, що органом досудового розслідування не взято до уваги, що ОСОБА_5 неодноразово заохочувалась грамотами, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, була обрана мешканцями на посаду депутата Великобурлуцької селищної ради Харківської області 8 скликання, раніше не судима.

Заслухавши підозрювану та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчим суддею не дотримані в повному обсязі, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов помилкового висновку про існування обставин, які виправдовують застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Так, з матеріалів провадження слідує, що 12.11.2022 року до ЄРДР за № 0003353 внесені відомості за фактиом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

29 березня 2012 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто в колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з використанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03 лютого 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10 лютого 2023 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 10 лютого 2023 року; трудовим договором б/н; наказом про призначення на посаду від 27 серпня 2022 року, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику переховування від слідства або суду, зважаючи, в тому числі, й на тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином і покарання за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі.

В той же час, слідчий суддя не вважав доведеними ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів зважає на вимоги ч. 1 ст. 183 КПК України та вважає, що слідчим суддею неповно досліджені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останнім не було належним чином розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

З урахуванням наведених обставин, особи підозрюваної, наявності постійного місця проживання, її віку, наявності в неї стійких соціальних зв`язків, позитивної характеристики, відсутності відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваної виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є занадто суворим, а тому обрання альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування є можливим, доцільним, необхідним, виправданим та достатнім для забезпечення виконання підозрюваною належної процесуальної поведінки, виконання нею покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання визначених колегією суддів ризиків.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності процесуальних порушень під час затримання підозрюваної ОСОБА_5 , у даному конкретному випадку не є предметом апеляційного перегляду, оскільки дані питання можуть вирішені на іншій стадії кримінального провадження, а саме під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді - скасувати, з постановлянням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0003353, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_16 , погодженого начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокурори Харківської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запо біжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , до 27 травня 2023 року включно.

Відповідно до п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки до 27 травня 2023 року включно:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;

- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Звільнити підозрювану ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направивши їм копію цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4