ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7012/22 Номер провадження 11-кп/814/1754/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000153 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . не судимого,

визнано винуватим та засуджено за:

-ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-ч. 4 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Ухвалено рахувати початком строку відбування покарання 09 листопада 2022 року.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

26.04.2022, близько 20 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у гаражі домоволодіння АДРЕСА_3 , незаконно, безоплатно придбав реактивну протитанкову гранату РПГ-22, яка відноситься до вибухових пристроїв.

Далі, 26.04.2022, близько 21 год., обвинувачений приніс придбаний ним вибуховий пристрій за місцем свого проживання: кв. АДРЕСА_2 та став його зберігати без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 26.04.2022, близько 22 год. 33 хв., в умовах воєнного стану, під час дії комендантської години, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці біля дитячого майданчика по провулку Ломаному, буд. 16 у м. Полтава діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, здійснив постріл з раніше придбаної реактивної протитанкової гранати РПГ-22.

В апеляційній скарзі обвинувачений із урахуванням доповнень просить змінити рішення в частині призначеного покарання, пом`якшити його із застосуванням ст. 69 КК України.

Просить взяти до уваги, що під час досудового розслідування було порушено його право на захист та не надано для ознайомлення висновок експерта.

Просить взяти до уваги, що граната була не бойовою, а учбовою та той факт, що він здійснює догляд за особою похилого віку з інвалідністю.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку безпідставно врахував обставини, що обтяжують покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК суд першої інстанції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував чи проти цього не заперечують учасники судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційний суд позбавлений можливості перевіряти доводи обвинуваченого щодо обставин події злочину, які ОСОБА_8 у суді першої інстанції не оспорював.

Доводи обвинуваченого про порушення його права на захист при розгляді даного кримінального провадження у суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження.

Так, із технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 23 серпня 2022 року, вбачається, що в підготовчому судовому засіданні судом було роз`яснено обвинуваченому його право на захист, проте ОСОБА_8 заявив, що не бажає мати захисника.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працюючий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину загальнонебезпечним способом, особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння з використанням умов воєнного стану.

Також суд врахував поведінку ОСОБА_8 під час та після вчинення злочинів.

Наведені обвинуваченим в апеляційній скарзі обставини, не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів, які підтверджують доводи обвинуваченого, заявлені під час апеляційного розгляду щодо перебування на його утриманні особи похилого віку.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України та пом`якшення покарання колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

Отже, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження та призначене покарання в межах санкцій інкримінованих статей.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а складення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідає вимогам ч. 1 ст. 70 КК України.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування чи зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2022 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4