1Справа № 335/1071/23 1-кп/335/476/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя, клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

25.07.2023 прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відносно ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому числі у вчиненні тяжких злочинів, за які КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та знову обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності, не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з підстав, викладених у ньому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з підстав його необґрунтованості. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Зазначила, що у разі звільнення з-під варти ОСОБА_4 буде проживати у будинку, який належить його двоюрідному брату, який є інвалідом 2 групи за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього, та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2022 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, строком до 17.02.2023.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2023 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави строком до 16.04.2023 включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2023 ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, строком до 11.06.2023 включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2023 ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, строком до 28.07.2023 включно.

У об`єднаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин викладених у обвинувальних актах.

Злочини, передбачені ч. 4 ст.185, ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановлених обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь та даних про особу обвинуваченого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше був судимий, у тому числі за злочини проти власності, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, раніше до ОСОБА_4 було застосовано покарання із іспитовим строком, також він відбував покарання у вигляді позбавлення волі та арешту, та знову обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжких, корисливих злочинів, що свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, не має зареєстрованого місця проживання, раніше неодноразово судимий.

Враховуючи особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, місця роботи, зареєстрованого місця проживання у м. Запоріжжя, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, у тому числі тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, вчинених у період воєнного стану, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які наразі існують.

При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також відсутність у нього постійного зареєстрованого місця проживання, не дають суду підстав дійти висновку, що обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які встановлені судом.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Наведені судом ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просилили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, зазначивши, що після звільнення з-під варти він буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його брат.

Разом з тим, обвинуваченим та його захисником не долучено жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що будинок, про який зазначає сторона захисту, належить його брату, та що за вказаною адресою обвинувачений може проживати у разі звільнення з під варти, проти цього не будуть заперечувати власники або користувачі цього нерухомого майна.

Крім того, на переконання суду, запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки їх існуванню та виникненню запобігає обраний на досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого запобіжний захід.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 та його особи, не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 і судом не встановлено на даний час обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2023.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 22 вересня 2023 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 липня 2023 року.

Повний текст ухвали складено 26 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1