Справа № 357/9068/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000800, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багринівці Літинського району Вінницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двохї неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

01.05.2023 приблизно о 01:00 год ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , пов`язаних із виниклою побутовою суперечкою, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, підійшов до останнього та умисно наніс близько чотирьох ударів обома руками в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 .

У результаті протиправних дій, ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани верхньої губи зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; рани обох повік , навколоочного синця справа та крововиливу у сполучній оболонці правого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 , обвинувачується в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_8 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_9 про те, що він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощенному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_7 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Про особу обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не має судимості, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, має місце реєстрації та місце проживання, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, сварок з сусідами не вчиняє, громадський порядок не порушує, за вживанням алкогольними напоями помічений не був, скарг з боку сусідів не надходило, зв`язків з раніше судимими та особами схильними до вчинення правопорушень та злочинів не підтримує.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ст. 125 ч. 2 КК України, буде явно несправедливим через суворість, зважаючи на обставину, яка пом`якшує покарання.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1