У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/907/23

Номер провадження 1-в/184/57/23

11 травня 2023 року

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м. Одеси, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштована, до засудження мешкала: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засудженої: 07.05.2019 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 286 КК України до 05 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 03 роки. Вироком Одеського апеляційного суду вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2019 року скасовано в частині призначення покарання, визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України до 04 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки.

за участю: прокурора - ОСОБА_5 , представника ДУ"ПВЦ (№79)" ? ОСОБА_6 , засудженої - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_4 про заміну невідбутої частину строку основного покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт за місцем проживання та роботи з відрахуванням 10% заробітку щомісячно в дохід держави та 20% заробітку щомісячно для виплати потерпілому ОСОБА_7 , або інше покарання, не пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі.

В обґрунтування зазначеної заяви захисник ОСОБА_3 посилається на те, що засуджена відбула третину призначеного їй покарання, стала на шлях виправлення, про свідчить зразкова поведінка та характеристика засудженої, вимоги режиму не порушує. Працює швачкою, доручену їй роботу виконує сумлінно. У відносинах з іншими засудженими неконфліктна. У відносинах з представниками адміністрації установи ввічлива. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Дбайливо ставиться до майна установи i предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Приймає активну участь в житті установи, у програмах виховного впливу та з ініціативою ставиться до виконання господарських робіт. Дотримується вимог пожежної безпеки i безпеки праці. Підтримує родинні стосунки з рідними шляхом побачень, спілкування телефонних розмов, отримує посилки (передачі). Вину у скоєному злочині станом на сьогоднішній день визнає повністю, розкаялась. Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_4 спрямовує всі грошові кошти, які вона заробляє у виправній колонії на адресу потерпілого ОСОБА_7 ..

Враховуючи викладене захисник та засуджена вважають, що наявні всі умови для застосування ст.82 КК України для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому просили суд задовольнити зазначену заяву.

Представник ДУ"ПВЦ (№79)" проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що засуджена лише стає на шлях виправлення, а тому застосування ст. 82 КК України є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви посилаючись на те, що засуджена не відповідає критерію, встановленому у ст. 82 КК України, а саме, остання не стала на шлях виправлення, а лише стає на шлях виправлення. Незважаючи, на те, що ОСОБА_4 , приймає активну участь у житті установи, щодо неї відсутні заходи заохочення, наявна велика сума невідшкодованої шкоди, завданої злочином. Крім того, тяжкість вчиненого злочину і значний термін невідбутого строку покарання засудженої зумовлюють висновки про передчасність задоволення поданого клопотання.

Розглянувши клопотання захисника засудженої, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.05.2019 ОСОБА_4 засуджена Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 286 КК України до 05 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 03 роки.

Вироком Одеського апеляційного суду вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2019 року скасовано в частині призначення покарання, визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України до 04 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки.

Не відбутий строк покарання становить 2 роки 06 місяці 20 днів.

Відповідно до гарантійного листа ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ», адміністрація ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» гарантує що допустить ОСОБА_4 до роботи на посаду лікаря отоларинголог з оплатою згідно штатного розпису - 20 000 гр. на місяць. Та зазначає, що ОСОБА_4 не була звільнена в грудні 2021 року через відсутність підстав для звільнення.

Оцінюючи можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, суд виходить із того, що ст. 82 КК України встановлено сукупність умов, за яких особам, що відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, судом може бути здійснено зазначену заміну:

- засуджена повинна стати на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України);

-засуджена повинна відбути певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину та особи засудженого (ч. 4 ст. 82 КК України).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У процесі оцінки ступеня виправлення засудженого створюється можливість з`ясувати ретельне відношення засудженого до вчиненого злочину, факту позбавлення волі, вироку, суду, режиму відбування покарання, праці, до персоналу, колективу засуджених та до свого майбутнього.

Результати оцінки ступеня виправлення кожного засудженого відображаються в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим. На основі критеріїв дотримання вимог режиму відбування покарання, поведінки по відношенню до інших засуджених, ставлення до праці, дотримання правил санітарії та гігієни, визначаються такі ступені виправлення засудженого»:

-Засуджений стає на шлях виправлення (засуджений позитивно відноситься до роботи, виконує вимоги режиму і правила внутрішнього розпорядку, позитивно ставиться до виховних заходів, проте, ще не готовий до самосвідомої право слухняної поведінки, а тому потребує контролю з боку представників адміністрації);

-Засуджений став на шлях виправлення (засуджений характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці та навчання, проте, із засудженими адміністрацією установи доцільно проводити відповідну роботу);

-Засуджений довів своє виправлення (засуджений характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці та навчання, не потребує контролю за поведінкою з боку представників адміністрації).

Аналізуючи щоденник індивідуальної роботи із засудженою ОСОБА_4 суд звертає увагу на оцінку ступеня виправлення засудженої, який визначений на рівні «Засуджена стає на шлях виправлення».

Зазначене підтвердила і представник ДУ «Покровський виправний центр (№79).

Норма виробітку, що оцінюється судом як критерій ступеня виправлення засудженої ОСОБА_4 в середньому за час відбування покарання становить 65,6%.

Відповідно до Витягу з протоколу № 09 від 27.04.2023 року засідання Методично-виховної ради ДУ"ПВЦ (№79)", якою розглядалось питання оцінки ступеню виправлення засудженої ОСОБА_4 було відмовлено в направленні відповідних матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджена стає на шлях виправлення.

Враховуючи те, що висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, суд звертає увагу на той факт, що засуджена за весь час відбування покарання не має жодного заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Крім того, відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджена фактично відбула одну третину покарання із призначеного, а тому, на переконання суду, мета виправлення засудженої за вчинення необережного, проте тяжкого злочину, за такий строк не досягнута.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 82 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога ст. 82 КК України щодо необхідності досягнення засудженою такого ступеню виправлення у формі «стала на шлях виправлення» не виконана, що виключає можливість здійснити заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої ОСОБА_4 ..

Слід зазначити, що невідбута частина покарання засудженої залишається значно великою, а також те, що відповідно до ст.. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років, в даному випадку заміна невідбутої частини покарання 2 роки 6 місяців 20 днів більш м`яким при таких обставинах неможлива та буде суперечити вимогам КК України.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд ?

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1