Справа № 204/8002/23
Провадження № 1-кп/204/1017/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, заміжньої, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немаючої, офіційно не працевлаштована, раніше не судимої, зареєстрованою та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_4 , складена в присутності її захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Суд враховує також, що обвинувачена заміжня, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немаюча, офіційно не працевлаштована, раніше не судимої, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченій, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає такі види покарання: штраф, виправні роботи, арешт, або обмеження волі.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді арешту не вбачається, оскільки такий види покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченої, обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків не будуть співмірними меті їх застосування.
Призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу та виправних робіт не є можливим, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована та не має відповідного доходу.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покаранняв межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.
В той же час, оскільки обвинуваченій ОСОБА_4 призначається покарання у виді обмеження волі, враховуючи дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченій покарання, відсутність обставин, що обтяжують їй покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, встановивши їй на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.
Підстав для призначення обвинуваченій покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-23/7276-НЗПРАП від 22 травня 2023 року, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, ст. 309 КК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку одного року - не вчинить нового правопорушення і буде виконувати покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-23/7276-НЗПРАП від 22 травня 2023 року, у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1