Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3434/2023 У Х В А Л А
21.04.2023р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБ України в Херсонській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, що мешкає АДРЕСА_1 ,
18.04.2023р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Згідно повідомлення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи радикально налаштованою до діючої легітимної влади в Україні, перебуваючи у м. Херсоні, достовірно знаючи, що військовослужбовці РФ окупували м. Херсон та частину Херсонської області та продовжують окупаційну діяльність на території України, маючи досвід роботи начальника відділу персоналом та документального забезпечення в Басейновому управлінні водних ресурсів нижнього Дніпра (далі БУВР нижнього Дніпра), надала добровільну згоду на зайняття посади так званого «начальника отдела управления персоналом и документального обеспечения «Государственного унитарного предприятия «Бассейновое управление водных ресурсов Херсонской области».
Згідно підпункту 4 пункту 3 постанови Верховної Ради України «Про додаткові заходи щодо зміцнення обороноздатності та безпеки держави» від 06.05.2014 № 1238-VII, ухвалено рішення щодо забезпечення в повному обсязі потреб у водних ресурсах Херсонської області в зоні дії Північно-Кримського каналу.
З метою реалізації державної політики у сфері управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів, розвитку водного господарства затверджено постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 року за №393 положення «Про Державне агентство водних ресурсів України».
Державне агентство водних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.
У відповідності до наказу Державного агентства водних ресурсів № 272 від 25.03.2020 року затверджено положення про Басейнове Управління водних ресурсів нижнього Дніпра.
До сфери управління центрального органу виконавчої влади, який реалізовує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів належить Басейнове управління водних ресурсів нижнього Дніпра (далі БУВР нижнього Дніпра).
05.09.2022 на території Херсонської області органами окупаційної влади створено так зване «Государственное унитарное предприятие «Бассейновое управление водных ресурсов Херсонской области», директором якого, згідно наказу ВЦА Херсонської області № 137-п від 05.09.2022, призначено ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_6 діючи умисно, достовірно знаючи про вищевказані обставини, маючи досвід у сфері діловодства та управління персоналом, будучи позитивно налаштованим до дій держави-агресора, бажаючи реалізувати свої службові амбіції, з метою завдання шкоди національній безпеці України, у невстановлений слідством час, але не пізніше 05.09.2022 перебуваючи в м. Херсоні добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, т.зв «начальника отдела управления персоналом и документального обеспечения «Государственного унитарного предприятия «Бассейновое управление водных ресурсов Херсонской области», на яку призначена директором так званого «Государственного унитарного предприятия «Бассейновое управление водных ресурсов Херсонской области» ОСОБА_7 ..
Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_6 на виконання вищезазначених функцій, здійснювала організацію формуванням штатного розпису вказаного управління, підготовку документів щодо працевлаштування співробітників на посади відповідно до штатного розпису «Государственного унитарного предприятия «Бассейновое управление водных ресурсов Херсонской области» із дотриманням вимог законодавства рф.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додав, що в ході слідства встановлено, що ОСОБА_6 виїхала перед звільненням м. Херсону на тимчасово окуповану територію, була евакуйована як працівник органу державної влади рф, в подальшому повернулась до України через європейські країни.
Підозрювана у судовому засіданні пояснила, що не встигла виїхати до окупації, оскільки не мала матеріальної можливості. В подальшому, під час окупації, закінчились кошти, зарплата не виплачувалась, за такого вона вирішила скористатись можливістю, заробити кошти щоб виїхати на підконтрольну Україні територію та зайняла посаду т.зв «начальника отдела управления персоналом и документального обеспечения «Государственного унитарного предприятия «Бассейновое управление водных ресурсов Херсонской области». Заробивши таким чином кошти, поставила за мету виїхати не шляхом безоплатної евакуації, а до АР Крим, де мешкає її сестра і звідти повернутись до України. Перед деокупацією, не залишилась у м. Херсон, оскільки представники окупаційної влади наказали усім виїжджати. В подальшому повернулась до м. Києва.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання, з огляду на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема підозрювана зайняла посаду при окупаційній владі не добровільно, а скоріше вимушено. Не залишилась в м. Херсон, оскільки не знала як довго потрібно було чекати деокупації. Наразі повернулась до м. Києва, оформила ВПО, частково визнає свою вину.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, окрім того зважаючи на те, що ОСОБА_6 є мешканкою м. Херсон, яке межує з тимчасово окупованими територіями України, де ведуться активні бойові дії; враховуючи те, що ОСОБА_6 маючи можливість виїхати з окупованої території через н.п. Василівка, з сумнівних причин вирішила спочатку залишитись в окупованому місті, де співпрацювала з окупаційною владою та зайняла незаконну посаду в незаконно створеному органі (проти чого не заперечувала в судовому засіданні), в подальшому безпосередньо перед деокупацією, переїхала до т.о.т. АР Крим, де у неї мешкає сестра, звідки через країни Європи вже потрапила на територію України - вказане свідчить про вільну та безперешкодну можливість пересування останньої між окупованими та неокупованими територіями України та поза межами України, що саме по собі підтверджує наявність ризику переховування останньої від слідства та суду; беручи до уваги те, що ОСОБА_6 займала посаду у незаконно створеному органі та в силу виконуваних функціональних обов`язків набула зв`язків з представниками окупаційної влади, окрім того їй відомі особи які в даному провадженні надають свідчення, викриваючі її протиправні дії, інші невстановлені особи, які можуть бути свідками; зважаючи на те, що незаконно створений орган де працювала підозрювана й наразі продовжує функціонувати на окупованій території Херсонської області, та де зберігаються речі та документи, які мають доказове значення злочинної діяльності та які наразі об`єктивно не можуть бути отримані слідством; враховуючи, що частина з кола осіб, які також працювали у незаконно створеному окупаційною владою органі, виїхали на лівобережжя Херсонської області чи інші окуповані території, де продовжують вчиняти злочинні дії, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити злочинну діяльність, направлену проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України, які є більш ніж вагомими.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.06.2023р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1