Справа № 487/1076/23
Провадження № 1-кп/487/550/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР за №0000067 від 11.01.23 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого електрозварником ручного зварювання в ДП НВПКГ «Зоря Машпроект», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Відносно ОСОБА_3 попередньо обрано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в період часу з 19-00 год. до 10-00 год. наступного дня.

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , який спливає 03.07.2023 року. Вважає, що визначені ст.177 КПК України ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження домашнього арешту обвинуваченому до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням домашнього арешту підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, зокрема думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, суд вважає доцільним продовжити раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в період часу з 19-00 год. до 10-00 год. наступного дня, із урахуванням зазначених в ухвалі суду ризиків та підстав обрання такого запобіжного заходу, які на теперішній час не відпали та продовжують існувати.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, суд приймає до уваги те, що обраний ОСОБА_3 домашній арешт спливає 03.07.2023 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, на теперішній час, не встановив.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання суду, домашній арешт із забороною залишати житло у зазначений період доби забезпечить можливість задоволення потреб обвинуваченого та сприятиме реалізації його конституційних прав.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому зазначений вище запобіжний захід не відпали, тому суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19-00 год. до 10-00 год. наступного дня.

На підставі ст.194 ч.5 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, які повертаються негайно після скасування відповідного запобіжного заходу або покладеного обов`язку, у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дозволити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати місце цілодобового домашнього арешту під час повітряної тривоги.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст.181 ч.5 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю у разі його застосування.

Визначити дію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 27.08.2023 року включно.

Контроль за виконанням обвинуваченим домашнього арешту покласти на Миколаївський РУП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1