Справа № 192/820/23
Провадження № 1-в/192/107/23
Ухвала

Іменем України

12 травня 2023 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Павлограді Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

06.02.2020 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

30.03.2020 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 року, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

04.05.2020 Павлоградським міськрайонним суд Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, яке призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання визначене у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць,

початок строку відбування покарання: 02.02.2020,

кінець строку відбування покарання: 02.03.2024

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просить застосувати до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення), вважає що своєю поведінкою довів своє виправлення.

У судовому засіданні заяву підтримав, також посилався на те, що у нього немає порушень, є заохочення, він виправився, хоче доглядати за бабусею, має диплом муляра.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що позитивні зміни є, але їх недостатньо, засуджений не довів свого виправлення, його умовно-дострокове є передчасним.

Прокурор також проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 02.02.2020, кінець строку відбування покарання: 02.03.2024.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

10.03.2017 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; знятий з обліку 16.03.2018 у зв`язку з новим засудженням;

24.01.2018 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 2 місяці за вироком суду від 10.03.2017 до 1 року 2 місяців позбавлення волі; звільнений з Бердянської ВК Запорізької області умовно-достроково.

Засуджений:

06.02.2020 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

30.03.2020 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 року, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

04.05.2020 Павлоградським міськрайонним суд Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, яке призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання визначене у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць.

Таким чином, ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення умисного нетяжкого злочину та умисних тяжких злочинів і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, за які був засуджений до позбавлення волі.

На час звернення до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Так, відповідно до характеристики, складеної у травні 2023 року, в установах виконання покарань за останньою судимістю засуджений знаходиться з 07.02.2020. За період перебування у Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 04.06.2020. Працевлаштований до заводоуправління палітурником, до праці ставиться задовільно.

За час відбування покарання характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускає.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку під контролем адміністрації, має охайний зовнішній вигляд. Намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, але під контролем адміністрації. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільної необхідність у їх виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Засуджений бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», закінчив ПТУ установи за спеціальністю «газоелектрозварювальник», бере участь самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, підтримує зв`язки з рідними.

За період відбування покарання до засудженого було застосовано три заохочення, стягнень не мав.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , суд враховує зазначені обставини.

Разом з тим, суд звертає увагу, що як вбачається зі щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_3 , поведінка засудженого за ІІІ квартал 2022 року оцінена як «добре», та зроблено висновок про доцільність застосування заходів заохочення.

Проте, поведінка засудженого за ІV квартал 2022 року та І квартал 2023 року оцінена як «задовільно» та за наслідками оцінювання за І квартал 2023 року зроблено висновок, що до засудженого недоцільно застосовувати заходи заохочення.

Тобто, поведінка засудженого за вказаний період погіршилась.

02.07.2021 комісією виправної установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно до ст.ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.

18.02.2022 комісією установи відмовлено у застосуванні заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 Кримінального кодексу як особі, що не стала на шлях виправлення.

04.11.2022 комісією установи відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.

Суд також звертає увагу, що за весь період відбування покарання до засудженого було застосовано лише три заохочення, а саме два заохочення у 2021 році та одне заохочення у 2022 році, до праці він ставиться задовільно.

Саме по собі відбуття двох третин строку покарання засудженим, без врахування поведінки за весь період відбування покарання, не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1