Справа № 521/9688/23
Номер провадження:1-кс/521/1377/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001302 від 12.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12.11.2022 до ЧЧ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт співробітника УКР ГУНП в Одеській області про те, що особи, які відбувають покарання у ДУ «ОВК №14», що розташована за адресою м. Одеса, вул. Краснова, 2А, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману, під приводом продажу через торгову платформу «ОЛХ» та соціальну мережу «Фейсбук» сезонних товарів, заволоділи грошовими коштами громадян. Сума матеріальних збитків встановлюється. ЄО №23181.

12.11.2022 року відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001302 за ч.3 ст. 190 КК України, та розпочато досудове розслідування.

7.4.2023на адресу Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області, що розташоване в м. Покровськ, Донецької області, вул. Мандрика, 7, направлено постанову про проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування (відповідно до ч. 6 ст. 218 КПК України) по кримінальному провадженню №0001302, з метою встановлення осіб, допиту їх в якості свідків, отримання речових доказів.

8.4.2023співробітниками УКР та СУ ГУНП в Донецькій області, отримано добровільно надані предмети від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а саме банківська карта № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_5

8.4.2023співробітниками УКР та СУ ГУНП в Донецькій області, отримано добровільно надані предмети від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , а саме банківська карта № НОМЕР_2 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», яка належить ОСОБА_6

12.4.2023до відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали виконання постанови про проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування (відповідно до ч. 6 ст. 218 КПК України) по кримінальному провадженню №0001302, в яких наявні добровільно отримані предмети, а саме:

- банківська карта № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_5 , упакована до паперового конверту.

- банківська карта № НОМЕР_2 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», яка належить ОСОБА_6 , упакована до паперового конверту.

Таким чином, вилучені речі, а саме банківська карта № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_5 , упакована до паперового конверту, та банківська карта № НОМЕР_2 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», яка належить ОСОБА_6 , упакована до паперового конверту, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки є підстави вважати, що вищевказані речі використовувались для вчинення злочину.

В рамках кримінального провадження постановою слідчого від 12.04.2023 вилучене майно було визнано речовими доказами. Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчий просив розглядати клопотання без його особистої участі та участі прокурора.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 р., вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу ст. 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, тому в цій частині клопотання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001302 від 12.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, 08.04.2023 року добровільно видані гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме:

-банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_5 , упакована до паперового конверту;

-банківську карту № НОМЕР_2 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», яка належить ОСОБА_6 , упакована до паперового конверту.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7