Справа № 752/5998/23 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3511/2023 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар: ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000347 від 02.02.2023 за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено:

за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку тривалістю в 3 роки;

на підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 01 лютого 2023 року, приблизно о 22 годині 24 хвилин, перебуваючи за адресою: провулок Сквирський, 13, м. Київ, у зв`язку з особистою неприязню до працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, з метою завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, здійснив повідомлення на спеціальну лінію "102" Національної поліції про підготовку вибуху приміщення Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: проспект Миру, 14, м. Конотоп, Сумської області.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, указав на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши останнього від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Так, апелянт зазначив, що обґрунтовуючи рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, місцевий суд враховував лише дані про особу обвинуваченого, однак вказані обставини, на переконання апелянта, тільки характеризують особу обвинуваченого та не можуть бути підставами для звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Крім того, апелянт вважав, що місцевим судом в достатній мірі не було враховано, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 створили обстановку загального страху та невпевненості жителів, викликавши паніку, а також призвели до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки зазначеного повідомлення. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник зазначив про безпідставність доводів викладених у ній. Вважав призначене місцевим судом покарання обвинуваченому необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, захисник звернув увагу, що обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером та у випадку призначення останньому покарання, яке належить відбувати реально, останній втратить на досить тривалий проміжок часу соціальні зв`язки із суспільством та буде позбавлений можливості допомагати своїй непрацездатній дружині, яка також є пенсіонером та потребує фізичної та матеріальної допомоги. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги, вважав, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідає вимогам закону, однак вважав безпідставним застосування судом вимог ст. 75 КК України, думку захисника та обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 259 КК України учасниками судового провадження не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині м`якості призначеного обвинуваченому покарання та необґрунтованого застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, то колегія суддів не погоджується з такими твердженнями.

За змістом ч.1 і ч.2 ст. 65 КК України покарання призначається судом у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції указаних вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 було дотримано у повному обсязі.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.1 ст. 259 КК України суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває в цивільних шлюбних відносинах. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне врахувати фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та стан його здоров`я, а саме те, що обвинувачений має 60% опіків тіла. Також є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином призначене ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 259 КК України відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та відповідає меті покарання, визначеній ч.2 ст. 50 КК України. З визначеним судом першої інстанції ОСОБА_8 видом та розміром покарання колегія суддів погоджується.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо можливості застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

За змістом ч.1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є:

рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та інших обставинах справи.

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні покарання, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, якою є щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, безпосередні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, відношення обвинуваченого до наслідків вчиненого приводять колегію суддів до переконання щодо обґрунтованості висновків суду про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів дані, які з позитивної сторони характеризують обвинуваченого, поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, усвідомлення протиправності своєї поведінки указують на те, що обвинувачений дійсно розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Всі ці дані у сукупності приводять колегію суддів до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що указує на правильність висновків суду першої інстанції про можливість застосування до покарання, призначеного обвинуваченому, положень ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому залишає його без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4