Справа №505/1342/22
пр. №1-кп/505/358/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську, Одеської області кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000003 від 11.01.2022 р. та угоду про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на даний час працюючого т.в.о. начальника медичної служби, 31 окремого ремонтно-відновлювального полку ОК «Південь» СВ ЗС України в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості - ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника медичної служби 31 окремого ремонтно відновлювального полку ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Так, ОСОБА_5 , з 20.06.21 по 29.06.21 (Єгипет) та з 30.12.21 по 05.01.22 (ОАЕ) здійснював виїзди за межі України, при цьому маючи допуск до державної таємниці за формою 3, в порушення Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевої самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, не доповів про свій намір виїхати за межі України командиру військової частини НОМЕР_1 , тим самим не отримав дозволу на такий виїзд, а також не пройшов інструктаж у режимно-секретній частині вказаної військової частини, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 212-2 КУпАП (Порушення законодавства про державну таємницю).

У подальшому, приблизно о 12 годині 00 хвилин 26.01.2022, у ході відібрання пояснення у майора ОСОБА_5 тимчасово виконувачем обов`язки начальника 2 сектору 2 відділу 7 управління ДВКР СБ України ОСОБА_6 у службовому приміщенні 2 сектору 2 відділу 7 управління ДВКР СБ України, кабінет № 3, що за адресою: АДРЕСА_2 , з приводу перебування останнього за межами України, ОСОБА_5 достеменно стало відомо, про можливість його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 212-2 КУпАП (Порушення законодавства про державну таємницю).

Не пізніше вказаного моменту в ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на надання неправомірної вигоди тимчасово виконувачу обов`язки начальника 7 управління ДВКР СБ України ОСОБА_6 , за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-2 КУпАП (Порушення законодавства про державну таємницю) за вищевказаним фактом, що у подальшому виключало б можливість притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

У подальшому, того ж дня, близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_7 знаходячись в автомобілі марки «Hyundai Tucson» білого кольору, поблизу буд. АДРЕСА_2 усвідомлюючи, що перед ним знаходиться тимчасово виконуючий обов`язки начальника 7 управління ДВКР СБ України ОСОБА_6 , передав останньому неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США, який відповідно до курсу НБУ станом на 26.01.2022 складав 11516 (одинадцять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн, за не вчинення відносно ОСОБА_5 дій з використанням наданої працівнику СБУ влади - не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-2 КУпАП (Порушення законодавства про державну таємницю), що у подальшому виключало б можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Одразу після надання неправомірної вигоди ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України - надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

30.05.2022 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості по даному кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000003 від 11.01.2022 р.

Згідно даної угоди прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони щодо формулювання та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, активно сприяв слідству у розкритті даного злочину, розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Отримана згода прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони щодо формулювання та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 на призначення вищевказаного покарання.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та визнати винуватим ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень та зняти арешт з речових доказів і речовий доказ - 400 доларів США конфіскувати на користь держави, а мобільний телефон повернути обвинуваченому. Крім того просив стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5285 грн. 56 коп.

Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості укладену 30.05.2022 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника і призначити узгоджене покарання, стягнувши штраф на користь держави в сумі 17 000 грн. Крім того просив повернути обвинуваченому ОСОБА_5 речовий доказ 400 доларів США та мобільний телефон.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 шляхом опитування повідомив суду про визнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання. Судом ОСОБА_5 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди. Встановлено, що угода укладена добровільно, без примусу.

Відповідно до ст. 468 КПК України - у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України за ч. 1 ст. 369 КК України є нетяжким злочином.

Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для ОСОБА_9 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, учасник бойових дій, згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди між ним тапрокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 від 30.05.2022 року по кримінальному провадженню №0000003, внесеному до ЄРДР 11.01.2022 року повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

З наведених вище підстав, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що означена угода, укладена між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 підлягає затвердженню відповідно до процедури, встановленої КПК України, на підставі ч.2 ст.474 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення». Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2022 року укладену між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за №0000003 від 11.01.2022 р. за ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Зняти арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2022 року з паперового конверту з 4 (чотирма) купюрами кожна номіналом 100 (сто) доларів США серії МК36002213С, РЕ78031292А, LВ52792221S, МК36002212С, упаковані в сейф-пакет №S2049844 та зняти арешт з мобільного телефону марки іPhone 6, сірого кольору, упакований в сейф-пакет №L1005739.

Речові докази, а саме чотири купюри кожна номіналом 100 (сто) доларів США серії МК36002213С, РЕ78031292А, LВ52792221S, МК36002212С, які упаковані в сейф-пакет №S2049844 та знаходяться на зберіганні в спеціальному приміщенні для зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаїв (Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 55) - конфіскувати на користь держави.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки іPhone 6, сірого кольору, який упакований в сейф-пакет №L1005739 та знаходиться на зберіганні в спеціальному приміщенні для зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаїв - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи №22-754 від 17.02.2022 року в сумі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 56 коп.

Вирок може бути оскаржений, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1