Справа №712/3141/23
Провадження №1-кп/712/511/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002952 від 10.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вказавши, що відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, закриття кримінального провадження, направлення обвинувального акта до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності; обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Також, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічній час доби строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Потерпіла не заперечувала проти призначення обвинувального акта до судового розгляду та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання обґрунтоване тим, що затверджений обвинувальний акт не відповідає положенням ст.291 КПК України. Захисник вказує, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті виклад фактичних обставин був здійснений стороною обвинувачення з допущенням непослідовності та суперечностей правового характеру. Зокрема, в обвинувальному акті зазначається, що ОСОБА_6 вже викрав майно (вказано про «викрадене майно»), при цьому, одночасно зазначається, що він ще тільки «переслідував мету здійснити заволодіння майном». Тобто, у цьому випадку має місце виклад фактичних обставин справи як про закінчений злочин так і про замах на вчинення злочину.

Крім того, захисник заперечував проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вказавши, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дружину ОСОБА_8 , яка перебуває в декретній відпустці; мати ОСОБА_9 - пенсіонера-інваліда ІІІ групи; діда - пенсіонера ОСОБА_10 . Для належного утримання та догляду родичів ОСОБА_6 необхідно більше часу. Також, наявність обмежень за запобіжним заходом не дає можливості ОСОБА_6 в повній мірі займатися підприємницькою діяльністю.

В підготовчому засіданні обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору, та просив відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вказавши, що такий арешт перешкоджає йому належним чином виконувати обов`язки по догляду за родичами та здійснювати підприємницьку діяльність.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, судом встановлено таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Частина друга статті 291 КПК України визначає перелік відомостей, які вказуються в обвинувальному акті.

Згідно з п.п.1, 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дата і місце його складення та затвердження.

Частиною першою статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що обвинувальний акт, складений відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам статті 291 КПК України, так як містить, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Слід наголосити, що оцінку викладеному формулюванню обвинувачення суд надає лише в порядку ст.374 КПК України, тобто в нарадчій кімнаті при ухваленні рішення в справі по суті після безпосереднього дослідження доказів. Наразі суд не вбачає підстав вважати, що викладене обвинувачення є незрозумілим чи суперечливе.

В будь-якому випадку зазначене формулювання обвинувачення наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч.2 ст.337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Також, суд вважає необґрунтованими і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, доводи захисника про повернення обвинувального акта з метою його об`єднання з матеріалами кримінального провадження за фактом побиття ОСОБА_6 , що перебуває на стадії досудового розслідування.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Дане кримінальне провадження підсудне Соснівському районному суду м.Черкаси.

При проведенні підготовчих дій підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні. Зокрема, угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості не надходило. Підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акта, направлення обвинувального акта до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності, судом не встановлено.

Обвинувальний акт за формою і змістом відповідає вимогам статті 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не виявлено.

З`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, а також питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі дії, необхідні для підготовки до судового розгляду, суд завершує підготовку до судового розгляду.

Стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд зазначає таке.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 01.03.2023, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.03.2023, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год., строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 29 квітня 2023 року включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді.

Згідно зі ст.178 КПК України, суд враховує те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачуються ОСОБА_6 згідно зі ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 з метоюуникнення покарання, може здійснювати вплив на свідків, які насьогодні не допитані судом. Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду. Суд вважає, що прокурором доведено також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вагомих доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, та продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, дають підстави суду для продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Доводи сторони захисту щодо відмови у задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених підстав, на стадії підготовчого судового засідання, коли судовий розгляд справи ще не розпочався, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Відсутність порушень з боку обвинуваченого покладених на нього обов`язків під час досудового розслідування підтверджує, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді з домашнього арешту у певний час доби є дієвим та забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відтак, обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 291, 314-316, 331, 337 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, та провести його одноособово у відкритому судовому засіданні у приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси у залі судових засідань о 15 год. 10 хв. 04 травня 2023 року.

Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 27.04.2023 по 25.06.2023, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, і про зміну контактного номеру телефону;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду на термін дії ухвали суду.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_6 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області, а також прокурору Черкаської окружної прокуратури для контролю.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути подані до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1