Провадження № 1-кп/127/820/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000298 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні має одну малолітню дитину 2010 року народження, військовослужбовця, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 відносно ОСОБА_4 винесено обвинувальний вирок за вчинення останнім кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

07.07.2023 приблизно о 16 год ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду водія 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, але без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу будинку № 133 по вулиці Князів Коріатовичів у м. Вінниця, придбав шляхом знахідки психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,1610 г, яку почав зберігати при собі. В подальшому, цього ж дня, приблизно о 16 год 20 хв, ОСОБА_4 був зупинений працівниками правоохоронних органів, при спілкуванні з якими повідомив останнім, що незаконно зберігає при собі небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. В ході проведення огляду місця події, в період часу з 16 год 46 хв по 16 год 54 хв 07.07.2023, за адресою: м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, 133, в присутності понятих ОСОБА_4 видав працівникам поліції паперовий згорток із амфетаміном, який зберігав при собі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що перебуваючи у відпустці, придбав дану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та шкодує про скоєне. Просив суд обрати йому покарання у виді штрафу, який зобов`язався сплатити.

Вислухавши позицію прокурора та показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує визнання вини обвинуваченим. Також вважає правдивими показання ОСОБА_4 та не ставить під сумнів незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, оскільки останнім було визнано усі обставини, викладені у обвинувальному акті.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, протягом року після засудження за цією ж статтею, без мети збуту

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про судимість № від 13.07.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був засуджений 22.09.2022 Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 25.11.2022 ОСОБА_4 був знятий з обліку у ВМВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області у зв`язку зі сплатою штрафу. За змістом п. 2-1) ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання. Відтак, в силу положень п. 2-1) ч. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_4 є таким, що не має судимості.

Згідно з службовою характеристикою від 04.08.2023, ОСОБА_4 за місцем військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони.

З довідки КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» № 2303 від 14.07.2023 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 25.05.2011 по 25.05.2012, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками.

Згідно з довідкою КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 29/5513 від 17.07.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні з 07.12.2022 по 22.12.2022, з діагнозом: психічні і поведінкові розлади, викликані одночасним вживанням декількох речовин синдром залежності.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зокрема, про щире каяття обвинуваченого свідчать його покази, надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише визнав вину та повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль з приводу його вчинення, усвідомлення ним протиправності та неприпустимості своїх дій.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, разом з тим наявні обставини, що пом`якшують покарання та відсутні обставини, що обтяжують покарання. Крім того, враховано, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, яка потребує його допомоги, тому суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу на шість місяців рівними частинами по 5667 (п`ять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 00 копійок щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-23/12790-НЗПРАП від 18.07.2023 в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65 - 67, 309 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок рівними частинами на строк шість місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі по 5667 (п`ять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 00 копійок щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 4 ст. 26 КВК України у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/102-23/12790-НЗПРАП від 18.07.2023 в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2023 по справі № 127/20371/23 на речі, вилучені в ході огляду місця події 07.07.2023 у ОСОБА_4 , а саме: паперовий згорток з порошкоподібною речовиною, поміщений до спецпакету «Національна поліція України Слідче управління» FPS5007711.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000298, а саме:

-психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 1,0850 г, поміщений у спецпакет «Експертна служба» № 2599892 знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: