Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2/23

Номер провадження: 1-кс/511/706/23

26.05.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, який був накладений 03 січня 2023 рокуна автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова, шасі, рами № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_4 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль належить їй. Вважає, що у теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту, у зв`язку з чим арешт майна може бути скасовано .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 не з`явився, просив розглянути клопотання без його участі та вимоги клопотання задовольнити.

Слідчий відділення №1СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, у проханням розглянути клопотання без його участі , не заперечував проти скасування арешту майна , оскільки дане кримінальне провадження було закрито 24.05.2023 року за відсутністю складу злочину, передбаченого ст.286 КК України.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.01.2023 року, в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було накладено арешт у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження майном, а саме автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова, шасі, рами № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_4 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль належить їй.

Відповідно до постанови слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 від 24.05.2023 року за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Тобто у даній справі органом досудового розслідування кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог частини 9 статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується судом , а не слідчим суддею , саме на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто за нормами ст. 100 ч. 9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права сформульовані в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2020 року у справі № 243/17070/19-к.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, необхідність відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, з підстави того, що у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування вже не здійснюється, а тому слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо здійснення судового контролю цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 100, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1