Справа № 308/9691/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження № 0000119

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому зазначає, що в ході обшуку, який проводився 17.06.2023, у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

1) грошові кошти, а саме: купюри номіналом по 100 євро: VA, VA, VA VA VA VA VA VA424391086; купюри номіналом по 100,00 доларів США: PD03655639L PD036556650C PD03655644C PD03655643C LB87697796V PF13657546C PD03655645C PD03655646C PD03655647C PB53292184M PG72683945A PD03655642C PD03655648C PD03655649C PD03655640C PD03655651C PG72683942A, купюру номіналом 50,00 доларів США: PL85468334A, купюри номіналом по 500,00 гривень: АК3753850 ХА АР1720534, ББ1182965, БГ5464454, АН2633413, ХГ6896141, ЕЕ0131157, АИ7144475;

2) банківські картки АТ КБ «Приватбанк»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , Банківські картки АТ «Універсалбанк» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , банківську картку АТ «Акцентбанк» НОМЕР_9 , АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ;

3) мобільні телефони: «Iphone 14 Pro MAX» imei1 НОМЕР_11 imei2: НОМЕР_12 «Iphone 14 Pro MAX» imei1: НОМЕР_13 imei2: НОМЕР_14 «Iphone 8» imei1: НОМЕР_15 , «Samsung» кнопкового типу imei1: НОМЕР_16 ime12: НОМЕР_17 , «Samsung» кнопкового типу imei1: НОМЕР_18 ;

4) ноутбук «Acer» S/N:NX66LE4046431DBFE7600;

5) смарт-годинник «Aple-Watch»;

6) zip-пакет в якому міститься 8 фольгових згортків в яких виявлено речовину білого кольору кристалічної будови;

7) флеш-носій у кількості 2-ох штук білого кольору без маркування та позначень.

Вказує, що відповідно до постанови слідчого від 17.06.2023 вищеперераховані речі визнано речовими доказам у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть містити сліди кримінального правопорушення та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження. Незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів, як речових доказів. А тому з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на вищезазначене майно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав зазначених у такому. Просив клопотання задовольнити. Додав, що після проведеного у ОСОБА_5 обшуку ( за місцем проживання та у транспортному засобі яким він користується), останнього не затримували та про підозру у вчиненні кримінального правопорушення такому не повідомляли. І станом на день розгляду зазначеного клопотання слідчим суддею , ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомляли.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила, зазначивши, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального правопопушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, як і до будь-якого іншого злочину. До клопотання додано витяг з ЄРДР за № 0000119 в якому жодним чином не йде мова про ОСОБА_5 . У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 жодного статусу немає, не є свідком, потерпілим чи підозрюваним. Жодного доказу на підтвердження його відношення до збуту заборонених речовин прокурором до клопотання не додано, і не могло бути додано, оскільки ОСОБА_5 ніколи не вчиняв кримінальні правопорушення, до криінальної відповідальності не притягувався. ОСОБА_5 стверджує, що виявленого під подушкою кушетки на кухні пакету з 8 фольгованими згортками з речовиною блого кольору кристалічної будови у квартирі до приходу правоохоронців не було, про що ОСОБА_5 вказував на відеозапис під час проведення обшуку. Також зазначила, що прокурором не додано жодного доказу на доведення, що вилучене майно має відношення до кримінального правопорушення. Окремі, вилучені речі, а саме: частина грошових коштів, карток, мобільний телефон «Iphone 14 Pro MAX», ноутбук та флеш-носій належать не ОСОБА_5 , а його дівчині ОСОБА_6 , про що вона також вказувала на відеозапис при обшуку. Також додала, що після проведеного у ОСОБА_5 за місцем його проживання та у транспортному засобі яким він користується обшуку , останнього не затримували та про підозру у вчиненні кримінального правопорушення такому не повідомляли і не повідомили станом на день розгляду клопотання слідчим суддею. А тому на підставі вищенаведеного просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 16.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 17.06.2023 року вбачається, що в ході вказаного обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: 1) грошові кошти, а саме: купюри номіналом по 100 євро: VA, VA, VA VA VA VA VA VA424391086; купюри номіналом по 100,00 доларів США: PD03655639L PD036556650C PD03655644C PD03655643C LB87697796V PF13657546C PD03655645C PD03655646C PD03655647C PB53292184M PG72683945A PD03655642C PD03655648C PD03655649C PD03655640C PD03655651C PG72683942A, купюру номіналом 50,00 доларів США: PL85468334A, купюри номіналом по 500,00 гривень: АК3753850 ХА АР1720534, ББ1182965, БГ5464454, АН2633413, ХГ6896141, ЕЕ0131157, АИ7144475; 2) банківські картки АТ КБ «Приватбанк»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , Банківські картки АТ «Універсалбанк» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , банківську картку АТ «Акцентбанк» НОМЕР_9 , АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ; 3) мобільні телефони: «Iphone 14 Pro MAX» imei1 НОМЕР_11 imei2: НОМЕР_12 «Iphone 14 Pro MAX» imei1: НОМЕР_13 imei2: НОМЕР_14 «Iphone 8» imei1: НОМЕР_15 , «Samsung» кнопкового типу imei1: НОМЕР_16 ime12: НОМЕР_17 , «Samsung» кнопкового типу imei1: НОМЕР_18 ; 4) ноутбук «Acer» S/N:NX66LE4046431DBFE7600; 5) смарт-годинник «Aple-Watch»; 6) zip-пакет в якому міститься 8 фольгових згортків в яких виявлено речовину білого кольору кристалічної будови; 7) флеш-носій у кількості 2-ох штук білого кольору без маркування та позначень.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У клопотанні прокурор зазначає, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

До клопотання прокурором долучено постанову слідчого від 17.06.2023 року про визнання вищеперерахованих речей речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000119 від 16.04.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні також встановлено , що за наслідком проведеного 17.06.2023 року санкцонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , останнього не затримували та про підозру у вчиненні кримінального правопорушення такому не повідомляли. Крім того встановлено , що за адресою проведення обшуку також проживає і співмешканка ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , і згідно пояснень адвоката ОСОБА_4 , значна частина вилученого майна належить саме їй.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучений в ході проведення 17.06.2023 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 зіп-пакет, в якому міститься 8 фольгових згортків, в яких виявлено речовину білого кольору кристалічної будови, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а тому клопотання в частині накладення арешту на вказаний зіп-пакет, в якому міститься 8 фольгових згортків, в яких виявлено речовину білого кольору кристалічної будовиє обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Водночас, прокурором в клопотанні не зазначено та в судовому засіданні не наведено передбачених законом підстав для накладення арешту на інше зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів, оскільки не доведено, що такі мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, слідчому судді не надано будь-яких доказів, які б доводили, що зазначені у клопотанні речі, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема, що вони містять сліди кримінального правопорушення та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об"єктивних обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На теперішній час прокурором не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт частини зазначеного в клопотанні майна є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт значної частини зазначеного майна.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ч.2 ст. 173 КПК України, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, обґрунтованість необхідності обмеження у праві власності майном осіб у яких воно вилучено, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора в значній його частині є безпідставним та необґрунтованим, а тому внесене прокурором клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, вилучені 17.06.2023 року у ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- зіп-пакет, в якому міститься 8 фольгових згортків, в яких виявлено речовину білого кольору кристалічної будови.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в іншій частині (на решту вилученого майна) - відмовити.

Вилучені 17.06.2023 року в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: купюри номіналом по 100, Євро: VA, VA, VA VA VA VA VA VA424391086; купюри номіналом по 100,00 доларів США: PD03655639L PD036556650C PD03655644C PD03655643C LB87697796V PF13657546C PD03655645C PD03655646C PD03655647C PB53292184M PG72683945A PD03655642C PD03655648C PD03655649C PD03655640C PD03655651C PG72683942A, купюру номіналом 50,00 доларів США: PL85468334A, купюри номіналом по 500,00 гривень: АК3753850 ХА АР1720534, ББ1182965, БГ5464454, АН2633413, ХГ6896141, ЕЕ0131157, АИ7144475; банківські картки АТ КБ «Приватбанк»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , банківські картки АТ «Універсалбанк» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , банківську картку АТ «Акцентбанк» НОМЕР_9 , АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ; мобільні телефони: «Iphone 14 Pro MAX» imei1 НОМЕР_11 imei2: НОМЕР_12 «Iphone 14 Pro MAX» imei1: НОМЕР_13 imei2: НОМЕР_14 «Iphone 8» imei1: НОМЕР_15 , «Samsung» кнопкового типу imei1: НОМЕР_16 ime12: НОМЕР_17 , «Samsung» кнопкового типу imei1: НОМЕР_18 ; ноутбук «Acer» S/N:NX66LE4046431DBFE7600; смарт-годинник «Aple-Watch»; флеш-носій у кількості 2-ох штук білого кольору без маркування та позначень - повернути власникам або представнику власників.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1