Справа № 308/4408/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2023 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000095, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000095, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Закарпатською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 04.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» () 30.08.2022 на платформі публічних торгів prozorro повідомило, шляхом оприлюднення звіту, про факт укладання угоди з ТОВ «Компанія «Стар лайн» на купівлю позашляховика марки «Toyota Hilux 2755 L A/T Legend» вартістю 1,56 млн. гривень.

Водночас на сторінці вказаної закупівлі prozorro (унікальний номер UA-2022-08-30-001032-a) договір, техзавдання чи будь-які інші деталі закупівлі держлісгосп не завантажив.

У автосалонах (https://cityplaza.toyota.ua/car/hilux/configurations) ціна на модель «Toyota Hilux» коливається від 1,3 млн. гривень.

Це вже другий позашляховик «Toyota Hilux», який ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» купило влітку 2022 року. 22.06.2022 підприємство повідомило про укладання угоди з ТОВ «Стар-Кар» на купівлю автомобіля вартістю 1,66 млн. грн. (унікальний номер закупівлі на сайті prozorro UA-2022-06-22-002380-a).

У двох випадках договір закупівлі держлісгосп не завантажив.

Цим же лісгоспом влітку 2022 року здійснено закупівлю без проведення публічних торгів, а відтак вибір продавця здійснено на власний розсуд службових осіб державного підприємства, що є заборонено Законом України «Про публічні закупівлі», трактора LKT 81 ITL у одного і того ж постачальника (ТОВ «Лісова Техніка») на загальну суму 15 млн. грн. (приблизно по 7,5 млн. грн. за одиницю).

Договір, техзавдання чи будь-які інші деталі закупівлі держлісгосп не завантажив. У інших продавців, зокрема із сайту ria.com вартість таких тракторів у залежності від стану коливається від 4 до 7 млн. грн.

Тобто різниця у ціні становить від 0,5 до 3 млн. грн., що вказує на здійснення ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» незаконних витрат державних коштів, а відтак і порушення економічних інтересів держави, в особі державного підприємства.

Таким чином, як зауважує прокурор, у діях службових осіб ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» вбачаються ознаки зловживання службовим становищем при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні/публічні кошти/фінанси, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді незаконних витрат публічних коштів.

Вказує, що згідно з отриманими під час досудового розслідування документами та матеріалами встановлено, що 17.06.2022 між ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» та ТОВ «Компанія «Стар Лайн» укладено договір купівлі-продажу № SLP_116/1706, предметом якого є передача у власність ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» автомобіля «Toyota Hilux 2755 L A/T Legend» вартістю 1565823 грн. (у тому числі ПДВ 260970,50 грн.). Відповідно до укладеного договору № SLP_116/1706 від 17.06.2022 підприємством в електронній системі «prozzoro» оприлюднено звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель від 16.06.2022 за номером закупівлі UA-2022-08-30-001032-a. Підприємством проведено оплату за поставлений товар у сумі 1565823 грн. (з ПДВ).

Укладаючи прямий договір закупівлі товарів, робіт і послуг ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» фактично ігнорує визначені ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» принципи здійснення закупівель та мету цього Закону щодо забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції.

Прокурор зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.09.2021 у справі № 907/576/19 за позовом заступника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до ДП «Ясінянське ЛМГ», приватного підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.06.2019 № 82 визнав обґрунтованими доводи прокуратури, що ДП «Ясінянське ЛМГ» наділений обов`язковими ознаками замовника, визначеними пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» і оскаржуваний договір купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів повинен був укладатися виключно за результатами публічних торгів, проведених у порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі».

Наведені порушення Закону призводять до тяжких наслідків, оскільки товари, роботи та послуги закуповуються по завищеним цінам у порівнянні з тими, що могли б утворитись за результатами публічних торгів.

Відповідно до листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області від 29.03.2023 за № 31/7-1045 транспортний засіб «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , з 23.03.2023 перебуває у володінні ДСГПП «Ліси України» (), закріплено д.н.з. НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб марки «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому 24.04.2023 його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено постанову.

На думку прокурора, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Прокурор зауважує, що підставою для накладення арешту на майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні та недопущення його пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Враховуючи, що в кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування незаконної діяльності групи осіб, до складу якої входять службові особи державного підприємства, а тому тільки накладення арешту на вказаний транспортний засіб забезпечить належне збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор просись накласти арешт на транспортний засіб марки «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , володільцем якого є ДП «Ліси України» (), із забороною права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі.

Представник володільця майна у судове засідання не з`явився, однак подав письмові заперечення проти клопотання, в яких просить відмовити у задоволенні поданого клопотання про арешт майна. Зауважив, що відповідно до п. 4.7 Статуту державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.07.2018 № 563 та чинним на момент існування юридичної особи ДП «Брустурянське ЛМГ» та купівлі автомобіля, підприємство має право укладати угоди, контракти, набувати майнові та особисті немайнові права. Згідно з п. 6.1.8 вказаного Статуту підприємство має право самостійно обирати предмет договору/контракту, визначати зобов`язання та будь-які інші умови господарських правовідносин, що не суперечать чинному законодавству України. Разом з тим, судова практика України містить справу № 260/1666/19, об`єктом дослідження якої є оскарження твердження Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області та Західного офісу Держаудитслужби про те що державне підприємство «Свалявське лісове господарство» (та інші державні лісогосподарські підприємства) є замовником та має обов`язок щодо проведення тендерних закупівель, і відповідно щодо розміщення інформації про публічні закупівлі на веб-порталі Уповноваженого органу через авторизовані електронні майданчики. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 260/1666/19 залишено без задоволення касаційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області та залишено без змін постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 260/1666/19. Водночас, відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 260/1666/19 суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що ДП «Свалявське лісове господарство» не здійснює закупівлю товарів, робіт і послуг за кошти державного чи місцевого бюджетів, отже в посадових осіб підприємства відсутній обов`язок щодо проведення тендерних закупівель, і відповідно щодо розміщення інформації про публічні закупівлі на веб-порталі Уповноваженого органу через авторизовані електронні майданчики. Наведена практика Верховного Суду вказує на те, що положення Закону України «Про публічні закупівлі» в частині визначення замовника та встановлення обов`язку на проведення публічних закупівель на поширюють свою дію на господарську діяльність ДП «Брустурянське ЛМГ», яке здійснювало придбання транспортного засобу.

Крім того, у запереченнях на клопотання представник володільця майна наголошує, що ч. 2 ст. 364 КК України стосується саме посадових осіб юридичної особи, що зловживали владою або службовим становищем та не передбачає конфіскацію майна. Навіть у випадку визнання посадової особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, автомобіль залишатиметься у власності ДП «Ліси України». Дане твердження вказує на недоцільність заборони користування лісовою технікою. Таким чином, на думку представника володільця майна, накладення арешту не відповідає цілям здійснення досудового розслідування та ризикам, передбаченим ст. 170 КПК України, а ДП «Брустурянське ЛМГ» мало право укладати прямі договори щодо закупівлі необхідної для господарської діяльності техніки. Враховуючи, що прокурором не доведено мету та необхідність накладення арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання про накладення арешту не підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання про арешт майна та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування за номером кримінального провадження 0000095 органом досудового розслідування шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що посадові особи державної лісової охорони у порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», зловживаючи службовим становищем здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг за державні/публічні кошти/фінанси, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використовуючи при цьому службове становище всупереч інтересам служби, що спричиняє тяжкі наслідки у вигляді незаконних витрат публічних коштів.

Матеріалами клопотання встановлено, що 17.06.2022 між ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» та ТОВ «Компанія «Стар Лайн» укладено договір купівлі-продажу № SLP_116/1706, предметом якого є передача у власність ДП «Брустурянське лісомисливське господарство» автомобіля «Toyota Hilux 2755 L A/T Legend» вартістю 1565823 грн. (у тому числі ПДВ 260970,50 грн.).

Відповідно до укладеного договору № SLP_116/1706 від 17.06.2022 підприємством в електронній системі «prozzoro» оприлюднено звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель від 16.06.2022 за номером закупівлі UA-2022-08-30-001032-a. Підприємством проведено оплату за поставлений товар у сумі 1565823 грн. (з ПДВ).

Згідно з листом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області від 29.03.2023 за № 31/7-1045 транспортний засіб «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , з 23.03.2023 перебуває у володінні ДСГПП «Ліси України» (), закріплено д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою слідчого шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, від 24.04.2023 автомобіль марки «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що зазначене у клопотанні майно відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки є речовим доказом та існують обґрунтовані підстави вважати, що воно є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є доказом кримінального правопорушення, зокрема було об`єктом кримінально протиправних дій, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, вищевказані обставини та наявні в матеріалах провадження докази викликають необхідність накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони його відчуження, що є найменш обтяжливим способом арешту транспортного засобу, і своєю чергою не перешкоджатиме повному та всебічному проведенню досудового розслідування та не буде порушувати право власника на мирне володіння своїм майном.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурором, відповідно до ст. 173 КПК України, не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту транспортного засобу шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження.

При цьому матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його зникнення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, своєю чергою, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час ухвалення рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, а саме: транспортний засіб марки «TОYOTA HILUX», 2022 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , володільцем якого є ДП «Ліси України» ().

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1