Справа № 161/6586/23 Провадження №11-сс/802/212/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В^

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що для відкриття провадження за скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у суду мають бути наявні достатні дані про звернення особи з такою заявою (повідомленням) та її отримання відповідними органами. Тобто скаржник має підтвердити наявність його заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення та надати докази звернення до органу досудового розслідування із відповідною заявою (повідомленням), за якою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.

Проте, вказана скарга не містить будь-яких доказів, які б могли свідчити про звернення (направлення та надходження) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові заяви (повідомлення) ОСОБА_7 чи адвоката ОСОБА_6 в інтересах останнього, поданої в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінальних правопорушень. Тобто адвокатом ОСОБА_6 до матеріалів скарги не додано жодних доказів звернення до органу досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення. Відсутність вказаних відомостей позбавляє слідчого суддю можливості встановити чи дана скарга подана особою, що є заявником і яка наділена правом, визначеним п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звертатись до слідчого судді з відповідною скаргою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові з дислокацією у м. Луцьку внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до повідомлення особи, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до ч.1 статті 214 КПК України.

Вважає слідчий суддя всупереч положенням ч.3 ст.26 КПК України, ухвалив рішення в якому були розглянуті питання відмінні, а ніж ті, що були заявлені у поданій скарзі. Також звертає увагу, що слідчим суддею фактично було здійснено розгляд заяви без участі скаржника та його законного представника та без з`ясування обставин замовчування наявних фактів, що в сукупності грубо порушує права особи в інтересах котрої було здійснено звернення до суду. На переконання апелянта, слідчий суддя фактично залишив без розгляду предметні питання, відмовив у їх розгляді та вийшов за межі, що винесені на розгляд суду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляцію з підстав викладених в ній, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить наступного висновку.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 26.04.2023 скаржник ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.190, ст.384, ст.387 КК України за його заявою.

Як зазначено в поданій до суду заявником скарзі, відомості про вчинення кримінальних правопорушень не були внесені до ЄРДР, що стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.190, ст.384, ст.387 КК України за його заявою, в порядку п. 1 ч.1 ст.303 КПК України.

Однак 27 квітня 2023 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області скаргу ОСОБА_6 повернуто скаржнику посилаючись на відсутність доказів на підтвердження подання такої заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 304 КПК, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути повернуті, якщо: її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; а також якщо скарга подана після закінчення строку та особа не ініціює питання про поновлення строку.

Таким чином вказаною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Натомість цих вимог закону слідчим суддею дотримано не було, оскільки, висунувши додаткові вимоги стосовно відсутності доказів на підтвердження подання заяви, слідчий суддя повернув її з підстав, які не передбачені законом, про що слушно вказує апелянт.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Отже, в даному випадку, будь-яке обмеження учасників процесу щодо доступу до правосуддя є процесуально неприпустимим.

Отже, під час розгляду скарги слідчим суддею допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин оскаржена ухвала слідчого судді в порядку п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_6 в суді першої інстанції, оскільки згідно з вимогами ст.ст.303 - 307 КПК України розгляд відповідної скарги по сутті є прерогативою слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції для виконання вимог ст.ст.303 - 307 КПК України.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: