УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000200 від 28.05.2020 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_4 звернувся адвокат ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000200 від 28.05.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України ухвалою слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2020(справа № 202/3205/20 ) накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Однак, на думку представника власника майна, подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження втратило свою актуальність, оскільки рішенням Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська від 02.03.2021 (справа № 204/300/20)задоволений позов ОСОБА_4 , квартиру АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений між ТОВ «Фелікс-Дніпро» і ОСОБА_5 , від 11.11.2019 визнаний недійсним, тобто зазначений об`єкт нерухомого майна повернутий законному власнику - ОСОБА_4 , тому подальше його утримання під арештом обмежує права власника.

У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не прибув.

Слідчий СУ ГУГП у м. Києві до суду також не з`явився, про поважність причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2020(справа № 202/3205/20) задоволене клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , на квартиру АДРЕСА_1 , накладений арешт з метою забезпечення збереження вказаного об`єкта нерухомості як речового доказу.

У подальшому рішенням заступника Генерального прокурора від 04.03.2021 здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено ГУ НП у м. Києві.

Як вбачається з рішення слідчого судді від 26.06.2020, накладаючи арешт на зазначене майно, останній врахував, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, оскільки невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи вказаною вище квартирою, чим спричинили ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

З наведеного витікає, що об`єкт нерухомості злочинним шляхом вибув з власності ОСОБА_4 та є речовим доказом.

Крім того, наведений висновок підтверджується обставинами, наведеним у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2021 (справа № 204/300/20), де зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована у державному реєстрі прав на нерухоме майно 19.08.2019 за реєстраційним номером 32917647 за гр. ОСОБА_7 . Підставою державної реєстрації був договір купівлі-продажу від 09.01.1995.

У подальшому ОСОБА_7 передав зазначене нерухоме майно за актом приймання - передачі нерухомого майна від 10.09.2019 ТОВ «Фелікс-Дніпро», засновником якого є ОСОБА_7 . Згодом - 11.11.2019 ТОВ «Фелікс-Дніпро» здійснило продаж зазначеної квартири ОСОБА_5 .

Однак судом встановлено, що державну реєстрація права власності за ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 проведено за відсутності належного підтвердження достовірності поданих ОСОБА_7 документів, що посвідчують його право власності на спірну квартиру.

Таким чином, внаслідок викладеного зазначене нерухоме майно неправомірно вибуло із володіння та поза волею його власників - померлих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх правонаступника ОСОБА_4 .

Стаття 174 КПК покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення обставин, що є підставою для його скасування.

У той же час, оцінюючи наведені ініціатором клопотання доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом шахрайського заволодіння зазначеною вище квартирою триває, отже, зазначені ініціатором клопотання підстави скасування арешту майна не спростовують висновків слідчого судді, наведених в ухвалі від 26.06.2020.

З наведеного витікає, що залишається актуальним збереження такого майна шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_4 відбулося на підставі рішення слідчого судді, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката І.В. в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000200 від 28.05.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2020(справа № 202/3205/20 ), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1