Справа № 156/566/23
Провадження № 1-кп/156/43/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представниці потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

при розгляді в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в смт. Іваничі Волинської області кримінального провадження (№ за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риковичі Волинської області, є громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, працює трактористом у ТОВ «П`ятидні», є одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має встановлену інвалідність ІІ групи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не має, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Іваничівським районним судом Волинської області здійснюється судовий розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України.

Під час судового засідання 13.09.2023 потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 надали до суду заяви, в яких відмовились від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_7 , просили закрити кримінальне провадження відносно вказаної особи, пояснили, що обвинувачений відшкодував їм завдані збитки, на теперішній час будь-яких претензій до обвинуваченого вони не висувають, не бажають притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, зазначили, що жодного протиправного тиску на них з боку самого обвинуваченого, працівників правоохоронних органів, будь-яких інших осіб з метою примушування до відмови від обвинувачення не було. Адвокат ОСОБА_5 , яка здійснює представництво інтересів потерпілої особи в кримінальному провадженні, цілком підтримала позицію своєї клієнтки.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього; підтвердив свою причетність до події кримінального правопорушення (завідомого залишення без допомоги постраждалого внаслідок ДТП ОСОБА_9 , котрий перебував у небезпечному для життя стані) та факт відшкодування ним завданих збитків згідно з домовленостями, досягнутими між ним та потерпілими. Захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про необхідність закриття кримінального провадження № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 у зв`язку з відмовою обох потерпілих від обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе закрити кримінальне провадження № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 на підставі п.7 ч.1 ст. 284, ч.1 ст. 477 КПК України.

Вислухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України. Зокрема, встановлено, що 09.02.2023 близько 04 год. 15 хв. ОСОБА_7 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух автодорогою сполученням «Нововолинськ- Іванівка- Павлівка- Локачі» (зі сторони смт. Іваничі в сторону м. Нововолинська) та у с. Будятичі по вул. Іваничівській поблизу буд. № 70-А допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , котрий лежав у горизонтальному положенні на смузі руху автодороги. Завідомо знаючи, що ОСОБА_9 , перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану після ДТП, маючи змогу надати потерпілому допомогу на місці пригоди ОСОБА_7 самовільно залишив місце події. В подальшому ОСОБА_9 помер.

У кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 потерпілими були визнані дружина померлого ОСОБА_4 та донька померлого ОСОБА_6 , інші потерпілі в кримінальному провадженні відсутні.

Кримінальне провадження № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 направлено прокурором до суду з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.1 ст. 135 КК України.

За загальним правилом (ч.1 ст. 337 КПК України) судовий розгляд кримінального провадження здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Передбачених законом підстав для зміни обвинувачення, висунення додаткового обвинувачення, зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення (ч.2,3 ст. 337 КПК України) судом не встановлено.

В судовому засіданні 13.09.2023 потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відмовився підтримувати обвинувачення проти ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України. Суд з достатньою повнотою роз`яснив обом потерпілим та обвинуваченому наслідки такої відмови (повне припинення кримінального переслідування ОСОБА_7 за скоєне діяння з боку держави, закриття кримінального провадження щодо нього, неможливість повторно притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за те саме діяння). Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього з нереабілітуючих підстав.

За змістом ч.1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого,зокрема, щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135 КК України (залишення в небезпеці без обтяжуючих обставин).

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, в тому числі, у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством). Зі змісту обвинувального акта вбачається, що діяння обвинуваченого ОСОБА_7 не пов`язане зі скоєнням домашнього насильства відносно загиблого ОСОБА_9 , не має систематичного характеру; обставиною, яка пом`якшує можливе покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, обставин, котрі б обтяжували покарання, під час досудового розслідування не встановлено.

В постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 679/783/17 (провадження № 51-8609км18) висловлена правова позиція, згідно з якою обов`язок доказування обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання згідно зі ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, визнання судом обставини, яка не була зазначена прокурором в обвинувальному акті, такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, якщо певні обставини (зокрема, відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення) виявлені під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Крім того, згідно з ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, котрі були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Отже, суд повинен вирішити питання про подальшу долю речових доказів у будь-якому рішенні, котрим завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 постановами слідчого від 11.02.2023, від 09.02.2023, від 14.02.2023, від 15.02.2023, від 23.02.2023 визнані речовими доказами: автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2008 р. в., належний ОСОБА_7 ; два змиви на ватні палички з керма автомобіля, поміщені до спецпакету з пломбою NPU-0381103; один змив на ватну паличку з важеля коробки перемикання передач автомобіля, поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381102; один змив на ватну паличку з ручки відкривання водійських дверей автомобіля (з внутрішньої сторони салону), поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381101; контрольний зразок змивів, поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381104; вилучені під час огляду місця події осип ґрунту, поміщена до сейф-пакету № 4397361, уламки пластику чорного кольору, поміщені до сейф-пакету № WAR 1747354; три оптичних диски з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження з будівлі АЗС «ОККО» № 44 у м. Нововолинську; оптичний диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження з будівлі вантажного відділення «Нової Пошти» № 1 у м. Нововолинську (а. с. 88,93,97,101).

Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2023 у справі № 161/2472/23, від 16.02.2023 у справі № 161/2473/23, від 01.03.2023 у справі № 161/3213/23 на вказані об`єкти та майно накладені арешти.

Вирішуючи подальшу долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цією ухвалою законної сили:

-автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2008 р. в. повернути володільцю майна ОСОБА_7 ;

-два змиви на ватні палички з керма автомобіля, поміщені до спецпакету з пломбою NPU-0381103; один змив на ватну паличку з важеля коробки перемикання передач автомобіля, поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381102; один змив на ватну паличку з ручки відкривання водійських дверей автомобіля (з внутрішньої сторони салону), поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381101; контрольний зразок змивів, поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381104; вилучені під час огляду місця події осип ґрунту, поміщену до сейф-пакету № 4397361, уламки пластику чорного кольору, поміщені до сейф-пакету № WAR 1747354 знищити (як майно, що не має ніякої цінності і не може бути використане);

-три оптичних диски з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження з будівлі АЗС «ОККО» № 44 у м. Нововолинську; оптичний диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження з будівлі вантажного відділення «Нової Пошти» № 1 у м. Нововолинську - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

У зв`язку з відсутністю в подальшому необхідних цілей, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, суд скасовує арешти, накладені на зазначені речові докази ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2023 у справі № 161/2472/23, від 16.02.2023 у справі № 161/2473/23, від 01.03.2023 у справі № 161/3213/23.

Також під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 на проведення судових транспортно-трасологічної та інженерно-транспортної експертиз (Волинський НДЕКЦ МВС України) були здійснені процесуальні витрати на загальну суму 5334,24 грн. (а.с.121,122).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) висловлені правові позиції, згідно з якими КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження. Невирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Відтак, Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Як вбачається з наданих прокурором документів, експертні дослідження у кримінальному провадженні були здійснені фахівцями Волинського НДЕКЦ МВС України (державної експертної установи).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення науково-дослідними установами судових експертиз наукових розробок з питань організації та проведення судових експертиз фінансується за рахунок Державного бюджету України. Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно зі ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади (в тому числі суд) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Норми ст. 124 КПК України передбачають лише один випадок, коли документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у разі ухвалення обвинувального вироку.

Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 судом ухвалено не було. Відтак, відсутні передбачені законом підстави для стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, натомість такі витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 7,8, 9, 100, 122, 124, 170,174, 284, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення.

Після набрання цією ухвалою суду про закриття кримінального провадження законної сили подальшу долю речових доказів, отриманих у межах кримінального провадження № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023, вирішити таким чином:

-автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2008 р. в. повернути володільцю майна ОСОБА_7 ;

-два змиви на ватні палички з керма автомобіля, поміщені до спецпакету з пломбою NPU-0381103; один змив на ватну паличку з важеля коробки перемикання передач автомобіля, поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381102; один змив на ватну паличку з ручки відкривання водійських дверей автомобіля (з внутрішньої сторони салону), поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381101; контрольний зразок змивів, поміщений до спецпакету з пломбою NPU-0381104; вилучені під час огляду місця події осип ґрунту, поміщену до сейф-пакету № 4397361, уламки пластику чорного кольору, поміщені до сейф-пакету № WAR 1747354 знищити (як майно, що не має ніякої цінності і не може бути використане);

-три оптичних диски з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження з будівлі АЗС «ОККО» № 44 у м. Нововолинську; оптичний диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження з будівлі вантажного відділення «Нової Пошти» № 1 у м. Нововолинську - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Скасувати арешти, накладені на зазначені речові докази (об`єкти, майно) ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2023 у справі № 161/2472/23, від 16.02.2023 у справі № 161/2473/23, від 01.03.2023 у справі № 161/3213/23.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000054 від 09.02.2023 на проведення судових транспортно-трасологічної та інженерно-транспортної експертиз на загальну суму 5334,24 грн.- віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано будь-ким з учасників кримінального провадження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після постановлення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1