Провадження №11-кп/801/932/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000090 від 08.02.2023,,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олішкани, Шолданештського району, республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, раніше судимого, а саме:

- 12.09.2008 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України, до 2 років позбавлення волі;

- 15.08.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі;

- 12.07.2019 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2021 звільненого з місця відбування покарання умовно-достроково 24.09.2021 з невідбутим терміном 1 рік 6 днів,

-за даним вироком визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2023 року визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 15 квітня 2023 року по дату набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз № 994/23-21 від 23.02.2023 та № 1248/23-21 від 24.02.2023 в загальній сумі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 92 копійки.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2023 по справі № 127/3588/23 на майно, вилучене під час огляду місця події у ОСОБА_7 , а саме: бездротові навушники марки «HAVIT» моделі TW 935 чорного кольору, поміщені до спецпакету НПУ № 7357380.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000090, а саме:

-бездротові навушники марки «HAVIT» моделі TW 935 чорного кольору, поміщені до спецпакету НПУ № 7357380, які відповідно до квитанції № 1138 від 24.02.2023 зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області та належать ТОВ «Вигідна покупка» - повернуто власнику.

Згідно вироку судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 31.01.2023 приблизно о 17 год 33 хв, перебуваючи в магазині «Аврора», розташованого за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського 4, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «Вигідна покупка», помітив промислові товари та аксесуари для мобільних пристроїв, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товарів магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану оголошеного в Україні, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу помістив до кишені бездротову гарнітуру марки «HAVIT» моделі TW 935 чорного кольору, а також одягнув на себе головний убір, а саме шапку універсальну з LED - підсвічувачем чорного кольору та покинув приміщення даного магазину. Вартість бездротової гарнітури марки «HAVIT» моделі TW 935 чорного кольору, згідно з висновком експерта №994/23-21 від 23.02.2023 становить 575,00 грн. Вартість шапки універсальної з LED - підсвічувачем чорного кольору, згідно з висновком експерта № 1248/23-21 від 24.02.2023 становить 323,50 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав ТОВ «Вигідна покупка» майнового збитку на загальну суму 898,50 гривень.

В подальшому, ОСОБА_7 , з метою відволікання уваги працівника магазину «Аврора», підійшов до касової зони та розрахувався за USB-кабель, та з викраденим товаром покинув приміщення магазину «Аврора», розпорядившись ним на власний розсуд.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2023 року щодо нього є занадно суворим, так як злочин немає занадто великої матеріальної шкоди. Також суд не взяв до уваги те, що він має неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Тому просить скасувати вирок та дати йому можливість вступити до ЗСУ для захисту України від РФ, так як користі від його перебування у в`язниці взагалі немає, а так він зможе спокутувати свою провину на користь захисту нашої держави.

Інші учасники кримінального провадження судове рішення не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість викладених у ній доводів.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте до суду апеляційної інстанції не з`явився, надавши заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, а щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що призначене йому судом першої інстанції покарання є занадто суворим.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд правильно керувався вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходив із принципів законності, справедливості , обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, та на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2021 ОСОБА_7 24.09.2021 звільнився з місця відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 днів.

Також судом встановлено, що згідно з довідкою КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» № 29/878 від 13.02.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за направленням Немирівського РВК перебував на стаціонарному обстеженні в психіатричному відділенні № 17 з 22.03.2006 по 20.04.2006 з діагнозом: «Легка розумова відсталість». Даних щодо подальшого перебігу хвороби в закладі немає.

Висновком судово-психіатричного експерта № 19 від 29.05.2023 встановлено, що ОСОБА_7 в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, виявляв психічні розлади у вигляді розумової відсталості легкого ступеня із відхиленнями у поведінці (F 70.8); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, вживання речовин, пов`язаних зі шкодою для здоров`я, синдром залежності (F10.1). Повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час у ОСОБА_7 виявлені психічні розлади у вигляді розумової відсталості легкого ступеня із відхиленнями у поведінці (F 70.8); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, вживання речовин, пов`язаних зі шкодою для здоров`я, синдром залежності (F 10.1). За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_7 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Здатний самостійно реалізувати своє право на захист, а також брати участь в проведенні з ним процесуальних дій.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» № 384 від 08.02.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за медичною допомогою в даний заклад не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебуває.

Окрім того, постановою слідчого від 13.03.2023 ОСОБА_7 було оголошено у розшук.

Судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 також враховано те, що судом не було встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням обставин справи, механізму вчинення злочину, особи обвинуваченого, який є раніше судимим та звільнившись з місць позбавлення волі умовно-достроково, знову повторно вчинив умисний корисливий злочин, в судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину, а тому покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Щодо посилання обвинуваченого в доводах апеляційної скарги на суворість призначеного йому покарання, то апеляційний суд звертає увагу на те, що за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України перебачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому призначене судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавленні волі на строк п`ять років є найнижчою межею цієї санкції.

Щодо посилання обвинуваченого на неврахування судом наявності на його утриманні неповнолітніх дітей, то такі дані в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З приводу бажання обвинуваченого ОСОБА_7 вступити до лав ЗС, то колегія суддів зауважує наступне.

Підстави звільнення від відбування покарання визначені Розділом ХІІ КК України, а також главою 23 Розділу V КВК України.

Відповідно ОСОБА_9 не позбавлений можливості звернутися з клопотанням у довільній формі про помилування через адміністрацію установи виконання покарань (пенітенціарної установи), де відбуватиме покарання. Адміністрація невідкладно реєструє таке клопотання і протягом 15 днів направляє його до Офісу Президента України разом із копіями вироку, ухвали, характеристикою про поведінку особи із викладеною письмово думкою адміністрації і, як правило, спостережної комісії про доцільність помилування, а також іншими документами і даними, що мають значення для розгляду питання про застосування помилування. При цьому, ОСОБА_9 не позбавлений можливості до вказаного переліку документів долучити й інші документи, які можуть свідчити про доцільність застосування до нього помилування у зв`язку з його бажанням вступити до лав збройних сил.

Клопотання засудженого розглядає Комісія з питань помилування, яка вносить Президентові України пропозиції про застосування помилування або доповідає про клопотання, підстав для задоволення яких немає. Про помилування засудженого Президент України видає указ.

Окрім того, чинне законодавство містить можливість звільняти від покарання осіб, які мають досвід бойових дій, а також інших осіб, що можуть ефективно боронити Україну. Ці особи мають право звернутися до адміністрації місця позбавлення волі із заявою про звільнення від відбування покарання із метою подальшого зарахування до лав Збройних сил України чи Територіальної Оборони. Адміністрація передає заяву до прокуратури. Прокурор подає до суду клопотання про звільнення від відбування покарання. Суд може задовольнити це клопотання і прийняти рішення про звільнення від відбування покарання із подальшим зарахуванням до лав Збройних сил України чи Територіальної Оборони. Це правило поширюється на місця позбавлення волі по всій території України, окрім окупованих в 2014 році територій.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконання про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що призначене йому судом першої інстанції покарання є занадто суворим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4