УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 а у кримінальному провадженні внесеному до ЄДРДР № 0000083 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 162 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням.

У клопотанні посилається на те, що Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000083 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі ГУ ДСНС у Київській області)№ 55 від 12.06.2013 ОСОБА_4 призначено на посаду пожежного - рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород).

Встановлено, що у період часу з 25.02.2022 по 30.03.2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, територія смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області знаходилась під окупацією, тобто фактично перебувала під владою збройних сил російської федерації.

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді пожежного-рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території селища міського типу Іванків, Вишгородського району, Київської області, інших населених пунктів Київської області, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, силових та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, орієнтовно 18.03.2023, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф.

З цією метою у період часу з 23.03.2022 по 25.03.2022 ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 під час заборони жителям селища міського типу Іванків військовими рф пересуватись транспортними засобами, вільно пересувались по селищу на транспортних засобах із позначкою «V» спільно із представниками рф, що свідчить про перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Військовослужбовці російської федерації викрадали, позбавиляли волі та утримували у полоні жителів селища міського типу Іванків, зокрема: ОСОБА_7 , який перебував у полоні в період з 23.03.2022 по 24.03.2022 та ОСОБА_8 , який перебував у полоні в період з 26.03.2022 по 28.03.2022, при цьому застосовуючи до останніх нелюдське поводження кидали останніх до підвалу, катували, застосовували фізичне насильство.

В якості оплати за перехід на бік ворога та наданні представникам збройних сил рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з 23.03.2022 по 25.03.2022 отримували від їх представників продукти харчування, цигарки та алкоголь, які під час окупації були відсутні у вільному доступі в смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Надалі, 22.03.2022, ОСОБА_4 разом із пожежником-рятувальником Вишгородського РУ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_5 здійснили підпал 41 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Михайлівська, 3.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога, наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що на праві власності у підозрюваного ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка із кадастровим номером :01:025:0161 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 20), на які слідчий просить накласти арешт.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглядати клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000083 від 12.09.2021 року від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

18.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, сформованих 17.05.2023 року (а.с. 86-90), Савенок є власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:025:0161 площею 0,0998 га та житлового будинку загальною площею 109,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, такий захід забезпечення кримінального провадження передбачений кримінальним процесуальним законом; існують факти або інформація, які вказують на те, що майно, на яке накладено арешт, належить підозрюваному, а тому, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлене клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ст.ст. 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000083, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися ним у будь-який спосіб, а саме:

на земельну ділянку із кадастровим номером :01:025:0161 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 20).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1