Справа № 953/5714/23
н/п 1-кс/953/5268/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000057 від 06.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харкова , громадянину України, з вищою освітою,розлученому, зі слів має на утриманні малолітню дитину, непрацездатних осіб на утриманні не має, не є інвалідом, командиру ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2023 року до суду надійшло старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 06.07.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , без визначення застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого збагачення та незаконного отримання прибутку, пред`явив вимогу ОСОБА_7 , про передачу належного йому майна, погрожуючи заподіянням насильства над ним, а також погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів останнього, за наступних обставин.

Так, 01.07.2023 близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з іншими не невстановленими під час проведення досудового розслідування особами, представившись працівником Служби безпеки України у Харківській області розпочав проведення обшуку за місцем фактичного проживання потерпілого ОСОБА_7 а саме за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення якого дізнався про матеріальне становище останнього.

Усвідомлюючи той факт, що потерпілий ОСОБА_7 є людиною матеріально забезпеченою та заможною, від якої можна отримати матеріальні блага та обернути їх на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, який введений згідно з указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3051-ІХ від 02.05.2023) ОСОБА_5 вирішив отримати матеріальну вигоду для себе шляхом вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, 01.07.2023 після проведення обшуку у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 у сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США за нібито не вирішене питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Сторона обвинувачення вказує, що реалізуючи свій злочинний намір, 05.07.2023 ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, направленим на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом вимагання у потерпілого ОСОБА_7 о 10 год. 30 хв зателефонував з номера мобільного телефону НОМЕР_2 останньому та домовився про зустріч цього ж дня о 12 год. 30 хв біля супермаркету «Класс», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв Харкова, №295 обґрунтовуючи необхідність зустрічі розв`язанням питання пов`язаного з проведенням обшуку домоволодіння у якому проживає ОСОБА_7 який мав місце 01.07.2023.

В той же день, ОСОБА_5 зустрівшись о 12 год. 30 хв з ОСОБА_7 біля супермаркету «Класс» за вище вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх діянь, їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом вимагання, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та те, що на території України діє воєнний стан, в рішучій формі, усно висловив останньому необґрунтовану вимогу передати йому грошові кошти у сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, при цьому виказував погрози тим, що штучно створить умови притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, шляхом внесення до протоколу обшуку, який мав місце 01.07.2023 за місцем мешкання останнього, відомостей про вилучення у нього наркотичних засобів, що відповідно потягне за собою обмеження прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_7 при цьому погрожуючи потерпілому заподіянням насильства над ним, шляхом відвезення його до підвального приміщення в якому у разі ненадання грошових коштів потерпілим у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2023 становить 182 800 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот) гривень, йому будуть нанесені тілесні ушкодження.

Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_5 , які були виражені в усних погрозах та залякуванні на адресу ОСОБА_7 , відчуваючи незахищеність, приниження гідності, страх, побоюючись, що у разі не виконання ним вимог пред`явлених ОСОБА_5 щодо передачі грошей в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, останній може перейти від погроз до реальних дій, направлених на заподіяння йому тілесних ушкоджень, сприймаючи погрози заподіяння насильства з боку ОСОБА_5 , як реальні та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, вимушений був погодитись на незаконну вимогу останнього щодо передачі йому грошових коштів у сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, 07.07.2023 коли грошові кошти привезе його брат з м. Львова та попередньо домовився про зустріч 07.07.2023 о 14 год. 00 хв на стоянці супермаркету «Класс» розташованому за адресою: м. Харків, вул. Героїв Харкова, №295.

Надалі, 07.07.2023 приблизно о 14.30, під час проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_7 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_5 щодо заподіяння насильства над ним, а також обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, сів в транспортний засіб «KIA SORENTO» на передне пасажирське сидіння на вимогу ОСОБА_5 за адресою: м. Харків проспект Героїв Харкова 295, після чого на вказаному транспортному засобі яким керував ОСОБА_5 останні проїхали за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 276-В та потрепілий ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 передав останньому імітаційні засоби, які ОСОБА_5 сприйняв як реальні грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 07.07.2023 становить 182 843 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот сорок три) гривень, як кошти, які в нього вимагав ОСОБА_5 після чого протиправні дії останнього були припинені працівниками правоохоронних органів.

З огляду на зазначене, ОСОБА_8 , 07.07.2023 о 14 год. 40 хв. СУ ГУНП в Харківській області затримано в порядку ст. 208 КПК України та 08.07.2023 о 09-15 год повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеженням прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які додано до клопотання.

Сторона обвинувачення зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, таких як: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, у т.ч. через свої зв`язки; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а з урахуванням положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, а саме те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, у суду є право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувавла, посилаючись на необгрунтованість повідомленої підозри та на недоведеність стороною обвинувачення наявноїсті існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК УКраїни. Прохала слідчу суддю врахувати особу підозрюваного,його вік та стійкі соціальні зв"язки, те що останній перебуває у лавах ЗСУ, здійснював захист держави, отримував безліч подяек та нагород. У зв"язку з чим, прохала слідчу суддю обрати запобіжний захід не пов"язаний з триманнням, зокрема, передати підозрюваного на особисту поруку командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 06.07.2023 за №0000057, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.4 ст.189 КК України внесені до ЄРДР 06.07.2023 за фактом того, що група невстановлених військовослужбовців на чолі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи у період воєнного стану із погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимагають у останнього передачугрошових коштів та ювелірних виробів.

07.07.2023 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано за адресою: АДРЕСА_3 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

ОСОБА_5 о 09 годині 15 хвилин 08.07.2023 у кримінальному провадженні №0000057 від 06.07.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеженням прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 08.07.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.4 ст.189 КК України - тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеженням прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, а саме: показань потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту від 06.07.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2023; даних, які містяться у довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2023; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 06.07.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2023; даних, які містяться у довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2023; показань потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 07.07.2023; даних, які містяться в протоколі обшуку від 07.07.2023; даних, які містяться в акті перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 07.07.2023; даних, які містяться в довідці про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.07.2023; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 07.07.2023; даних, які містяться в протоколі огляду від 07.07.2023; даних, які містяться в протоколі обшуку від 07.07.2023; даних, які містяться в акті перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 07.07.2023; даних, які містяться в довідці про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.07.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.189 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченихо п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, та у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також достатньо обгрунтованим є ризик впливу на потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Крім того, достатньо обґрунтованими є ризики знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що досудове розслідування на даний час не завершено.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наяівні існування вказаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а саме за ч.4 ст.189 КК України - кримінальним правопорушенням проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який розлучений, зі слів має на утриманні малолітню дитину, непрацездатних осіб не має, не є інвалідом, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , має нагороди та подяки за проходження військової служби, має зареєстроване місце проживання, не судимий.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дій, передбачені п.п. 1,2 3 ст. 177 КПК України.

передбаченим статтею 177 КПК

Як вище зазначалося, ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (ст.178 КПК України).

Фактично, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Згідно ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Зі змісту клопотання командира військової частини в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 08.07.2023 вбачається, що останній прохає передати йому на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КПК України, він ручається за належну поведінку підозрюваного, а також зобов№язується забезпечити явку підозрюваного до органу досудового розслідування чи суду на першу вимогу. Крім того, йому відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , і яка відповідальність передбачена за дане кримінальне правопорушення та, що у випадку невиконання поручителем взятих на себе зобов"язань на поручителя накладається грошове стягнення

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя не заперечує авторитету зазначеної особи. Проте, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про ойого його особу , слідча суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистої поруки, домашнього арешту чи застави, недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосовує стосовно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності».

Крім того, слідча суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Вказане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, як вище зазначалося, у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілого, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Що стосується поданого клопотання проо передачу під особисту поруку

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000057 від 06.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 04.09.2023 включно, без визначення розмру застави.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 04.09.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1