Справа № 577/5029/23
Провадження № 1-кс/577/1558/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2023 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 від 09.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

11.09.2023 р. ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , перебуває у володінні ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_2 та 18 мішків із піском, що належать територіальній громаді Попівської сільської ради Конотопського р-ну Сумської обл., фактична адреса: Сумська обл. м. Конотоп, вул. М. Сусла, 21А, заборонивши їх відчуження, розпорядження, користування.

Клопотання обгрунтовує тим, що 08.09.2023 р. до Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. по лінії 102 надійшло повідомлення про виявлення на автодорозі в районі с. Вирівка автомобіля марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_6 перевозили 18 мішків піску без документів.

Виїздом СОГ на місце події 08.09.2023 р. на автодорозі Конотоп Вирівка біля залізничного переїзду виявлено автомобіль марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 з пасажиром ОСОБА_6 . Під час огляду в кузові авто виявлено 18 мішків з піском, без документів. Поряд на грунті виявлено яму зі слідами свіжого копу із залежами піску.

З показів ОСОБА_5 він видобував пісок для власних потреб.

Під час огляду автомобіль із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ та піском вилучено.

09.09.2023 р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000896 за ознаками ст.240 ч.1 КК України.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно ст.1 Кодексу України «Про надра» надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 14 Кодексу України «Про надра» передбачено, що надра надаються у користування для в т.ч. видобування корисних копалин.

Згідно ст.15 Кодексу України «Про надра» надра надаються у постійне або тимчасове користування згідно спеціальних дозволів (ст.16 Кодексу України «Про надра»).

Відповідно до ст.19 Кодексу України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкода.

Положеннями ст. 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ними збитки. Згідно постанови Кабінету міністрів України від 12 грудня 1994 р. №827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» пісок входить до переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що 08.09.2023 р. ОСОБА_5 незаконно видобував корисну копалину місцевого значення пісок об`ємом 18 мішків, невстановленої маси, в кустарному кар`єрі в районі залізничного переїзду та с.Лисогубівка Конотопського р-ну Сумської обл. на території Попівської сільської ради, який завантажив у кузов автомобіля марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого спричинено шкоду навколишньому природному середовищу.

Отже, вилучені під час огляду місця події 18 мішків з піском невстановленої маси є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а вилучений автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить на собі його сліди (сліди видобутого піску), а отже відповідно до ст. 98 КПК України відповідають ознакам речових доказів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , а перебуває у володінні ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_2 .

Власником незаконно видобутого піску є територіальна громада Попівської сільської ради Конотопського р-ну Сумської обл. (Сумська обл., м. Конотоп, вул. М. Сусла, 21А).

На вилучений автомобіль може бути звернене стягнення з метою відшкодування збитків навколишньому середовищу.

У випадку незастосування заборони користування та розпорядження вилученим автомобілем існує висока імовірність продовження ОСОБА_5 незаконної діяльності із його видобутку та перевезення.

Таким чином, у даному випадку з метою забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства, який полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

В судове засідання ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти накладення арешту на автомобіль та свідоцтво до нього не заперечує.

Представник Попівської сільської ради Конотопського р-ну Сумської обл. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгялд справи без його участі, просять задвольнити клопотання, просять пісок повернути Попівській сільській раді.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.п.1, 2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч.4 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.240 ч.1 КК України, а саме 08.09.2023 р. ОСОБА_5 незаконно видобував пісок в районі залізничного переїзду через автодорогу «Конотоп-Таранське» на території Попівської сільської ради (біля с.Лісогубівка), який завантажив у автомобіль марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 (а.с. 3).

08.09.2023 р. на автодорозі Конотоп Вирівка біля залізничного переїзду виявлено автомобіль марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 керуванням ОСОБА_5 та пасажира ОСОБА_6 , в кузові авто - 18 мішків з піском, без документів. Поряд на грунті виявлено яму зі слідами свіжого копу із залежами піску (а.с.6-11).

Ст.слідчий Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна 11.09.2023 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що володільцем автомобіля «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

Власником піска є держава в особі Попівської сільської ради Конотопського р-ну Сумської обл.

Постановою слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 11.09.2023 р. автомобіль «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ, 18 мішків з піском із кузову автомобіля визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження №0000896 (а.с.18).

Оскільки вказане майно є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi L400» н.з. НОМЕР_1 зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , та 18 мішків із піском.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А НО В И В:

Клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi L400» д.н. НОМЕР_1 із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , перебуває у володінні ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_2 , та 18 мішків із піском, що належать територіальній громаді Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, фактична адреса: Сумська область, м. Конотоп, вул. М. Сусла, 21А, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддяОСОБА_1