Справа №:755/1992/23
Провадження №: 1-кс/755/1727/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

встановив

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках даного кримінального провадження, враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про необхідність застосування саме цього запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, зокрема обставини визначені ст. 178 даного Кодексу.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 22 год. 30 хв. 20.01.2023 по 05 год. 55 хв. 21.01.2023, прийшов у двір біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходились його співмешканка ОСОБА_6 та раніше невідомі йому потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які разом на вулиці вживали спиртні напої.

Через деякий час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, у період дії воєнного часу, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а саме майна, належного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Скориставшись тим, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають в стані сильного алкогольного сп`яніння та вже не в змозі були раціонально оцінювати навколишню обстановку, а також, що за діями підозрюваного ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, вдаючи свої дії за надання допомоги потерпілим підвестися після падіння, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , зокрема: шкіряну сумку коричневого кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якій перебували: мобільний телефон марки «Iphone 7», чорного кольору, вартістю 3500 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, грошові кошти в сумі 44 000 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , ID-картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , а також майно, яке належить ОСОБА_8 , зокрема із зовнішньої кишені куртки дістав гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому перебували грошові кошти в сумі 500 гривень та з лавиці, де потерпілі вживали спиртні напої, таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки Samsung Galaxy A04, моделі «SM-A045FZKGSEK» (SM-A045F/DS), чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_3 IMEI-2: НОМЕР_4 , вартістю 4059 гривень 30 копійок, в якому знаходилися сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 47 500 гривень та потерпілому ОСОБА_8 на суму 4 559 гривень 30 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, в період часу з 22 год. 00 хв. 20.01.2023 по 05 год. 55 хв. 21.01.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Алматинська, 2, перебуваючи поруч з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння та вже не в змозі були раціонально оцінювати навколишню обстановку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, вдаючи свої дії за надання допомоги підвестися після падіння, таємно дістав із кишені куртки ОСОБА_8 пластикову банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що банківська картка належить іншій особі, а саме потерпілому ОСОБА_8 , і є офіційним документом у розумінні ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, здійснив викрадення пластикової банківської картки № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та використав викрадену банківську картку в особистих інтересах, шляхом зняття готівки з картки в банкоматі та розрахунку за товари у торгівельних точках.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме, у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів.

Крім того, 21.01.2023 близько 05 год. 55 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 1-А, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи мобільний телефон марки Samsung Galaxy A04, моделі «SM-A045FZKGSEK» (SM-A045F/DS), чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , здійснив телефонний дзвінок до служби підтримки клієнтів АТ КБ «Приватбанк» за коротким номером телефону «3700», де виконуючи інструкції автовідповідача, замовив послугу заміни пін-коду для отримання доступу до банківської картки № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , та в подальшому, використовуючи викрадену банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 19 000 гривень, шляхом зняття готівки через банкомат АТ КБ «Приватбанк», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 1-А.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, того ж дня близько 10 год. 35 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «Квадрат», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи викрадену банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 15 000 гривень, шляхом зняття готівки через банкомат АТ КБ «Приватбанк», який знаходиться в приміщенні ТЦ «Квадрат», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, того ж дня близько 10 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи викрадену банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 4395 гривень 37 копійок, шляхом придбання в магазині «Смартшоп» двох мобільних телефонів, з використанням сервісу банку АТ КБ «Приватбанк» «Оплата частинами» (сервіс передбачає розстрочку для власників карт банку АТ КБ «Приватбанк»», яка дозволяє оплачувати покупку рівними частинами від 2 до 12 платежів), здійснивши оплату першої частини від суми придбаного майна.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, того ж дня близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.-т Перемоги, 47-а, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи викрадену банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 703 гривні 43 копійки, шляхом придбання в магазині «Алло» мобільного телефону, з використанням сервісу банку АТ КБ «Приватбанк» «Оплата частинами» (сервіс передбачає розстрочку для власників карт банку АТ КБ «Приватбанк»», яка дозволяє оплачувати покупку рівними частинами від 2 до 12 платежів), здійснивши оплату першої частини від суми придбаного майна.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, того ж дня близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.-т Перемоги, 47-а, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи викрадену банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 2666 гривень 33 копійки, шляхом придбання в магазині «Смартшоп» мобільного телефону, з використанням сервісу банку АТ КБ «Приватбанк» «Оплата частинами» (сервіс передбачає розстрочку для власників карт банку АТ КБ «Приватбанк»», яка дозволяє оплачувати покупку рівними частинами від 2 до 12 платежів), здійснивши оплату першої частини від суми придбаного майна.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, того ж дня близько 14 год. 05 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Конфіскат», що за адресою: м. Київ, пр.-т Перемоги, 47, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, повторно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи викрадену банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ «Приватбанк», якою користується та емітована на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 15 000 гривень, шляхом зняття готівки через банкомат АТ КБ «Приватбанк», який знаходиться в приміщенні магазину «Конфіскат», що за адресою: м. Київ, пр.-т Перемоги, 47.

В подальшому, ОСОБА_4 , викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 56 765 гривень 13 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

13 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Підставою для повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, стала наявність достатніх доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування, а саме: протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами допиту свідків; протоколами перегляду цифрових записів; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, які відповідно до ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України караються позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційного місця працевлаштування не має, а тому будучи обізнаним про покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказала на наявність ризиків, визначених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 , може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважається доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя, з`ясувавши у судовому засіданні думку прокурора, який заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав визначених в мотивувальній частині останнього, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши долучені до клопотання матеріали, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1-п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність застосування запобіжного заходу слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в долучених до матеріалів клопотання доказах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Так, за вказаним фактом відомості по матеріалах було внесено 21.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 13.06.2023 року повідомлено про підозру у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Хмельницької обл., громадянин України, українець, з середньою освітою, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з нею, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, що його створює підозрюваний та ухилення від органу досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними в цей період, з урахуванням того, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про доцільність застосування заявленого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу, а тому слідчий суддя сприймає як об`єктивні доводи сторони обвинувачення про необхідність запобігання наявним ризикам шляхом застосування такого запобіжного заходу, у цей період, беручи до уваги, що позиція сторони захисту не суперечить заявленій стороною обвинувачення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню щодо питання застосування запобіжного заходу, як обґрунтоване із зобов`язанням підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, та покладенням обов`язку з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, що за своєю суттю буде пропорційним, помірним, та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком на два місяці, тобто до 14.08.2023 року обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити особі, у відношенні якої застосовано даний запобіжний захід, що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Будь-які твердження чи заяви особи, зроблені під час розгляду цього клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 .

Слідчий суддя: