Справа № 161/5231/23 Провадження №11-сс/802/181/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

скаржниці - ОСОБА_7 ,

слідчого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 05 квітня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 20.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Потерпіла ОСОБА_7 31.03.2023 року звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна ОСОБА_9 з метою забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 20.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 05.04.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000205 від 20.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у поданому клопотанні потерпіла ОСОБА_7 не вказала перелік і вид майна, що належить арештувати, а також не зазначила документи, що підтверджують право власності на майно. Більше того, як можна зрозуміти зі змісті самого клопотання, ОСОБА_7 просить арештувати майно ОСОБА_9 , який помер, що суперечить вимогам ч.6 ст.170 КПК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність обставин, що підтверджують необхідність накладення арешту, а тому в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 необхідно відмовити (а.с.16).

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує на те, що вона не згідна з ухвалою слідчого судді, оскільки ухвала є незаконною та необгрунтованою. Вказує на те, що нею слідчому судді було заявлено відвід, який не було вирішено. Просить ухвалу скасувати (а.с.20).

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги; скаржника, яка підтримала свою апеляційну скаргу; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив; пояснення слідчого; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 31.03.2023 року звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна ОСОБА_9 з метою забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 20.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.с.1).

Як було встановлено в ході розгляду справи апеляційним судом, а саме зі слів ОСОБА_7 , що нею на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області було надіслано заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_1 , однак вони не були вирішені.

Дані пояснення ОСОБА_7 підтверджуються листом від 11.04.2023 року голови Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_10 (а.с.34). З даного листа вбачається, що 03.04.2023 року та 04.04.2023 року на електронну адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області від ОСОБА_7 надійшли заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_1 в електронній формі без кваліфікованого електронного підпису. Дані документи були зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3», як вхідна електронна пошта та передані слідчому судді для відому.

Відповідно в порушення вимог ст.81 КПК України слідчий суддя не вирішив питання про відвід, заявлений ОСОБА_7 .

Не вдаючись до оцінки правильності прийнятого за клопотанням ОСОБА_7 рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при його розгляді були допущені такі істотні порушення вимог процесуального закону, які перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином розглянувши матеріали за клопотанням ОСОБА_7 слідчий суддя поставив під сумнів законність складу суду, що є істотним порушенням вимог ст.ст. 412, 415 КПК України та тягне за собою безумовне скасування судового рішення.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за клопотанням ОСОБА_7 направити в той же суд для призначення нового розгляду.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 05 квітня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 про арешт майнав рамках кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 20.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: