Справа № 715/1787/23
Провадження № 1-кп/715/137/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2023 смт. Глибока
Глибоцький районний Чернівецької області в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 2022 року близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_4 прибула на МПП «Порубне», що розташований у с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перетнути Державний кордон України на виїзд з України. Під час проходження паспортного контролю ОСОБА_7 було відмовлено у перетині кордону у зв`язку з відсутністю відповідних підстав. У відповідь ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , який на той час був одягнений у формений одяг, є працівником ДПС України та здійснює виконання свої службових обов`язків, є відповідальним за дотримання правил перетину Державного кордону України, з метою схилення останнього до вчинення дій всупереч його службовим обов`язкам, не зважаючи на попередження про кримінальну відповідальність за такі дії, діючи в інтересах третьої особи - ОСОБА_9 , надала ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 50 євро як неправомірну вигоду за прийняття рішення щодо надання дозволу ОСОБА_7 перетнути державний кордон України, тобто виїхати з України. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, а саме надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
В ході досудового розслідування 27.06.2023 року ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
При погодженні призначення покарання враховувались пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяла розкриттю злочину, а також те, що позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, зрозуміла наслідки укладення вказаної угоди.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнала повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачена ОСОБА_4 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст. 369 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 вказувала на те, що угода про визнання винуватості укладена між нею та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди покарання.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.06.2023 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: