Справа № 277/500/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , гр. України, українки, з середньо-спеціальною освітою, особи з інвалідністю 2 групи, працюючої завідувачем господарства Середівського ліцею Ємільчинської селищної ради Житомирської області, раніше не судимої

по ст. 125 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

18 лютого 2023 року близько 12 години в одній з кімнат житлового будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла суперечка.

У цьому місці, без розриву в часі ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_5 , яка сиділа на ліжку, умисно схопила за волосся та звалила її на ліжко, при цьому остання впала на ліжко спиною, після чого ОСОБА_7 сіла на ОСОБА_5 зверху обома ногами і тримаючи її руки та сидячи на ній умисно нанесла останній кулаками близько десяти ударів в область голови, обличчя, при цьому обома руками дряпаючи її обличчя, шию та схопивши обома руками в області шиї, почала душити, в результаті чого спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою правої виличної ділянки у вигляді саден, садна правої орбіти, садна та подряпин бічної поверхні шиї, забою м`яких тканин носа, які супроводжувалися закритою черепно-мозковою травмою у вигляді струсу головного мозку, та які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України, оскільки вона умисно заподіяла легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Виновність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку визнала повністю та показала, що 18.02.2023 року зайшла у будинок ОСОБА_9 , із яким проживала дочка до розірвання шлюбу. Зайшовши в спальню кімнату, побачила на ліжку потерпілу. Розізлившись, вона схопила потерпілу і разом впали на ліжко. Погоджується з кількістю нанесених ударів як зазначено в обвинувальному акті. Бачила дитину в кімнаті, де перебувала потерпіла. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілої та даних, що характеризують особу обвинуваченої.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 18.02.2023 року разом із донькою 6 років перебувала у будинку ОСОБА_8 , із яким проживала на той час по АДРЕСА_3 і побачила як зайшла у кімнату обвинувачена. ОСОБА_10 накинулася на неї і почала наносити удари, дряпати, душити. Попросила доньку покликати ОСОБА_11 , який зайшовши відтягнув від неї обвинувачену. Після цього викликали автомобіль швидкої допомоги, повідомили у поліцію.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_7 по місцю роботи характеризується позитивно, є особою з інвалідністю 2 групи.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд вважає її щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обтяжуючими обставинами покарання обвинуваченої ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченої, яка вчинила кримінальний проступок у присутності дитини, вину у вчиненні якого визнала повністю, щиро розкаюється, є особою з інвалідністю 2 групи, по місцю роботи характеризується позитивно, суд прийшов до висновку, що обвинуваченій має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і їй необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ст.125 ч.2 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в закону силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1