КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участі:

прокурора - ОСОБА_5

власників майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого суді Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001430, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання, накласти арешт на екскаватор марки «JCB 3CX" жовтого кольору, заводський номер НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , спеціалізований вантажний самоскид марки «МАЗ» номер кузова НОМЕР_3 н.з. НОМЕР_4 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, яка не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Підставою для накладення арешту на вказане майно, на думку прокурора, є сукупність доказів та розумних підозр вважати, що вказана спеціальна техніка є матеріальним об`єктом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на якому залишилися та зберігаються сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту та обставин вчинення злочину, може виступити у цьому кримінальному провадженні доказом забруднення земель, за вказівкою в.о. директора комунального підприємства «Димерський комбінат комунальних послуг».

Крім того, постановою органу досудового розслідування зазначене майно визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.

Не накладення арешту на вказану спеціальну техніку допустить неправомірне його користування та відчуження, не забезпечить виконання завдань збереження речового доказу та позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення усіх слідчих (розшукових) дій, що негативно вплине на можливість встановлення істини у кримінальному провадженні та виключить можливість встановлення причетності певних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, власників майна про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001430, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України (забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля).

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості Вишгородського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 від 03.08.2023 вказане в клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні № 0001430 від 03.08.2023 речовим доказом.

03.08.2023 прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на екскаватор марки «JCB 3CX" жовтого кольору, заводський номер НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , спеціалізований вантажний самоскид марки «МАЗ» номер кузова НОМЕР_3 н.з. НОМЕР_4 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2023 року у задоволенні клопотання сторони обвинувачення відмовлено у зв`язку із недоведеністю необхідності такого арешту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках, чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недоведеність стороною обвинувачення відповідності вказаного майна критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, у клопотанні прокурора відсутні доводи і про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цих транспортних засобів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки дане твердження прокурора належним чином необґрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.

Відтак доводи апеляційної скарги є недоведеними та не можуть слугувати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Судом першої інстанції в повному обсязі дотримано вимоги закону, які повинні бути враховані під час розгляду клопотання про арешт майна, та обґрунтовано відмовлено в задоволенні внесеного на розгляд клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001430, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5179/2023 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10

Унікальний № 363/4168/23

Доповідач: ОСОБА_1