Номер провадження 1-кп/754/499/23
Вирок

Іменем України

18 квітня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000738 від 19.03.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

за участю потерпілого: - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 18.03.2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходився на території маркувальної зони «В» біля входу «В» до ТРЦ «Проспект», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В в м. Києві, де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час словесного конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у присутності дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , утримуючи ОСОБА_6 за плечі, наніс останньому один удар коліном правої ноги в ділянку живота, внаслідок чого потерпілий присів та нахилився уперед, далі ОСОБА_3 наніс 2 (два) удари лівою ногою в ділянку лоба ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку з субдуральними нашаруваннями лівої лобної долі, перелом передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи лобної кістки ліворуч з незначним зміщенням уламків, перелом внутрішньої стінки лівої орбіти, перелом передньої стінки лівої верхньощелепної (гайморової пазухи), перелом кісток носу, пневмоцефалія, назолікворея, садно, гематома лобної та навколо-очної ділянки ліворуч, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та показав суду, що 18.03.2021 приблизно увечері знаходився у ТРЦ «Проспект». До нього підійшов ОСОБА_12 та поскаржився на ОСОБА_13 , який вимагав сигарету і дав ляпаса по потилиці, попросив допомоги. Після цього пішов на верхню парковку, спитав у ОСОБА_13 чому він це зробив, той відповів у грубій формі з матюками. Він розізлився, взяв ОСОБА_14 за плече, вдарив правим коліном 1 раз у живіт, той підкосився, присів, після цього ударив лівою ногою 1 раз голову та пішов звідти. Ногою в голову ударив знизу-вверх 1 раз. Голова потерпілого була нахилена, ОСОБА_15 присів і перекотився на спину, не втратив свідомість, схопився за голову. До цього, ОСОБА_14 бачив один раз, ОСОБА_15 не наносив йому ніяких ударів. Окрім них, там були присутні ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ще ОСОБА_19 . Про те що потерпілому 17 років знав, ОСОБА_20 12-13 років. Як показав обвинувачений, його матір телефонувала до матері потерпілого і пропонувала допомогу, однак остання відмовилась. Обвинувачений визнав, що все можливо було вирішити словесним шляхом і жалкує про те, що відбулось. Однак, не згоден з тим, що спричинив потерпілому саме тяжкі ушкодження, і те, що було два удари в голову, стверджує, що удар був один. Внаслідок удару у нього в підйомі був перелом ноги, він ходив у гіпсі. Його обурило те, що потерпілий нецензурно висловлювався до нього. Удар був, здається, підйомом ноги, розмаху не було. Він спостерігав за ОСОБА_21 близько хвилини, той був на землі, тримався за голову, до нього підходили дівчата. ОСОБА_15 ставив руки на землю, намагався сісти. Ніхто більше потерпілого не бив.

Незважаючи на свідчення обвинуваченого, в яких він по суті не заперечує факту нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, але заперечує їх тяжкість, винуватість ОСОБА_3 саме у заподіянні ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, повністю підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та безпосередньо досліджених судом, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 18 березня 2021 року, приблизно о 20 годині, знаходився на верхній парковці ТРЦ «Проспект» біля метро «Чернігівська» в м. Києві. Раніше обвинуваченого не знав. Із-за травми погіршилась пам`ять. Проходив з подругами ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , їм по 16-ть років, повз компанії хлопців, їх почали ображати і кидати у них недопалки. Зробив зауваження, після чого ті побігли за старшими. ОСОБА_24 1-й раз ударив його у лівий бік, він впав, потім 2 удари у ліву сторону лоба. ОСОБА_3 наніс йому правою ногою 2 удари в ліву частину голови. Потерпілий ОСОБА_25 просив призначити обвинуваченому строге покарання у виді позбавлення волі;

-показами свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який суду пояснив, що навесні 2021 року вечором разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 перебував на 3-му поверсі ТРЦ «Проспект». До них підійшов ОСОБА_28 і вдарив по лицю ОСОБА_29 . Після цього, до них підійшов ОСОБА_24 , почав говорити з ОСОБА_21 . ОСОБА_30 вдарив ОСОБА_14 ногою 2-3 рази, ОСОБА_15 сів, у нього почала текти з голови кров, після чого свідок пішов звідти. До того випадку ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не знав, Словесного конфлікту між ними не чув. ОСОБА_3 підійшов до них разом з дівчиною. ОСОБА_31 не бив. ОСОБА_30 попав ОСОБА_32 ногою в голову, другий удар - також в голову, інші удари не пам`ятаю, потім ОСОБА_3 втік. Як пояснив свідок, ОСОБА_28 попросив у ОСОБА_29 цигарку, той дав одну, потім захотів ще, але ОСОБА_29 відмовив. ОСОБА_15 був з двома дівчатами, вони мовчали під час конфлікту. У ОСОБА_32 кров текла з голови на підлогу коли той сидів, точно не пам`ятає;

-даними рапорту оперативного чергового Деснянського УПГУНП у м. Києві від 18.03.2021 року, згідно якого 18.03.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.03.2021 о 20:25 за адресою: Деснянський район, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В , ТРЦ «Проспект» сина заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побив невідомий чоловік біля входу в ТРЦ, 103 вже викликали, чекають поліцію. Заявник ОСОБА_33 ;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.03.2021 року, згідно якого ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , заявила, що 18.03.2021 року приблизно о 20:00 год. по вул. Гната Хоткевича, 1-В, в м. Києві на 3-му поверсі паркінгу ТРЦ «Проспект» невідомий хлопець 18-19 років побив її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши фізичний біль;

-даними протоколу огляду місця події від 08.09.2021 року з ілюстративною таблицею, яка є невід`ємною частиною даного протоколу, згідно якого проведено огляд ділянки місцевості на даху ТРЦ «Проспект» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В , яка поділена на зони «А», зону «В», зону «С». Під час огляду нічого не вилучалось;

-даними консультативного висновку спеціаліста КНП «Київський міський центр дитячої нейрохірургії» від 19.03.2021 року, згідно якого пацієнту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку, пневмоцефалія, лінійний перелом лобної кістки з переходом на основу черепа. Пацієнт знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «КМЦДН»;

-даними картки виклику швидкої медичної допомоги від 18.03.2021 року № ЕЗ-001, згідно якої 18.03.2021 року о 20 годині 23 хвилині диспетчером служби 103 отримано виклик за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В, стосовно скарг на травматичні пошкодження, стан пацієнта: черепно-мозкова травма;

-даними карти виїзду швидкої медичної допомоги № 29030 А від 18.03.2021 року, відповідно до якої о 20 годині 23 хвилині був отриманий виклик та здійснено виїзд на місце бригади швидкої медичної допомоги по вул. Гната Хоткевича, 1-В в м. Києві , до пацієнта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по приїзді пацієнту встановлено попередній діагноз: ЗЧМТ з можливим струсом головного мозку; прийнято рішення здійснити госпіталізацію пацієнта;

-даними аудіозапису «Аудіовиклик ШМД», який міститься на DVD-R диску з друкованими написами «VIDEXtm EXCELLENTI; DVD-R; 16X; 4.7 GB; 120 min», у якому міститься інформація щодо виклику швидкої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_6 18.03.2021 року за адресою.: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В, а також даними протоколу огляду та відтворення вказаного аудіозапису від 06.09.2021 року;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2021 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_6 пред`явлено для впізнання 4 (чотири) фотознімки чоловіків, серед яких він впізнав особу, зображену на фотознімку під № 3, як особу, яка умисно заподіяла йому тілесні ушкодження. Згідно додатку до вказаного протоколу на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 02.06.2021 року та DVD-R диску, який є невід`ємним додатком до вказаного протоколу, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 за допомогою ляльки-манекену відтворив обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 : один удар по руці ногою, нижче плеча, та 2 удари носком ноги в область лоба. Потерпілий зазначив, що після отриманих ударів у голову втратив свідомість, потім прийшов до тями, йому допомагали дівчата, у нього йшла кров;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 25.03.2021 року та DVD-R диску, який є невід`ємним додатком до вказаного протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_7 за допомогою статиста відтворила обставини, спосіб та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , а саме зазначила, що ОСОБА_3 правою рукою наніс удар в плече ОСОБА_35 , однак не влучив. Після цього ОСОБА_30 лівою ногою наніс один удар в область живота потерпілому, внаслідок удару останній впав та спину та сперся на руки. Намагаючись підвестись потерпілий отримав від ОСОБА_3 іще один удар лівою ногою в область голови, потрапив у лобну частину, після цього ОСОБА_3 розвернувся і пішов у власних справах;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2021 року, відповідно до якого свідку ОСОБА_8 пред`явлено для впізнання 4 (чотири) фотознімки чоловіків, серед яких він впізнав особу, зображену на фотознімку під № 1, як хлопця на ім`я ОСОБА_30 , який 18.03.2021 року наніс тілесні ушкодження хлопцю на ім`я ОСОБА_36 за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В, ТРЦ «Проспект» . Згідно додатку до вказаного протоколу на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 07.09.2021 року та DVD-R диску, який є невід`ємним додатком до вказаного протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_8 за допомогою статиста відтворила обставини, спосіб та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , а саме:один удар правим коліном ОСОБА_3 в область передньої частини голови, а саме в серединну частину лобної ділянки ОСОБА_6 перед цим схопивши ОСОБА_6 обома руками за голову, після цього свідок відтворив удар ОСОБА_3 лівою ногою в область правого плеча ОСОБА_6 , коли той знаходився в положенні сидячи, після цього свідок відтворив удар лівою ногою ОСОБА_3 в область правої сторони голови ОСОБА_6 в область вище правого вуха;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2021 року, відповідно до якого свідку ОСОБА_9 пред`явлено для впізнання 4 (чотири) фотознімки чоловіків, серед яких він впізнав особу, зображену на фотознімку під № 2, як хлопця на ім`я ОСОБА_30 , який 18.03.2021 року наніс тілесні ушкодження хлопцю на ім`я ОСОБА_36 за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В , на парковці ТРЦ «Проспект». Згідно додатку до вказаного протоколу на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 09.09.2021 року та DVD-R диску, який є невід`ємним додатком до вказаного протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_9 за допомогою статиста відтворила обставини, спосіб та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , а саме: один удар правим коліном ОСОБА_3 в область живота ОСОБА_6 , перед цим схопивши ОСОБА_6 обома руками за голову, після цього свідок відтворив удар ОСОБА_3 лівою ногою в область правого плеча ОСОБА_6 , коли той знаходився в положенні сидячи, після цього свідок відтворив удар лівою ногою ОСОБА_3 в область голови ОСОБА_6 ;

-даними висновку експерта № 042-697-2021 від 14.09.2021 року, згідно якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: завіреної фотокопії «карти виїзду швидкої медичної допомоги» № 29030 підстанції № 2 від 18.03.2021 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Медичної карти стаціонарного хворого № 954 з КНП «Дитяча клінічна лікарня № 7» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «ДКЛ № 7 Печерського району міста Києва» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Медичної карти стаціонарного хворого № 100 з КНП «Київський міський центр дитячої нейрохірургії» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 100 КМЦДН на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Протоколу МРТ № 329 з ДКЛ № 7 Печерського району м. Києва на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 02.04.2021 року; Медичної карти амбулаторного хворого без номера та вказівки медичного закладу на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Протоколу електроенцефалографічного обстеження на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 08.04.2021 року; Консультативного висновку спеціаліста від 26.04.2021 року НДСЛ «ОХМАТДИТ» на ім`я ОСОБА_6 , 17 р.; Протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 25.03.2021 року + DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 ; Протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 02.06.2021 року + DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 ; Один CD-R диск; один КТ знімок, - свідчить про те, що під час звернення за медичною допомогою 18.03.2021 року о 20:23 у нього мало місце тілесне ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з субдуральними нашаруваннями лівої лобної долі, перелом передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи лобної кістки ліворуч з незначним зміщенням уламків, перелом внутрішньої стінки лівої орбіти, перелом передньої стінки лівої верхньощелепної (гайморової пазухи), перелом кісток носу, пневмоцефалія, назолікворея, садно, гематома лобної та навколо-очної ділянки ліворуч. За критерієм небезпеки для життя, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились, давністю може відповідати вказаному терміну - 18.03.2021 року. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_6 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається. Враховуючи локалізацію та характер виявленого у ОСОБА_6 тілесного ушкодження, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 02.06.2021, можна заключити, що виявлене у нього тілесне ушкодження могло утворитись при умовах та у спосіб, на які він вказує. Враховуючи локалізацію та характер виявленого у ОСОБА_6 тілесного ушкодження, дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 25.03.2021, можна заключити, що виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло утворитись при умовах та у спосіб, на які вказує свідок ОСОБА_7 ;

-даними судово-психіатричного експерта № 226 від 11.05.2021 року, згідно якого ОСОБА_3 у період часу, до якого відноситься діяння, не виявляв ознак будь-який психічного розладу; у період часу, до якого відноситься діяння, ОСОБА_3 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу та за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. У ОСОБА_3 не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії, лікування з цього привод він не потребує.

Під час розгляду справи прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , у зв`язку з визнанням обвинуваченим фактичних обставин події кримінального правопорушення, яке мало місце 18.03.2021 року. При цьому, стороною захисту клопотань про виклик та допит зазначених свідків у судовому засіданні не заявлялось.

Разом з тим, 18.04.2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустимим доказу, а саме висновку експерта № 042-697-2021 від 14.09.2021 року, посилаючись на те, що під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження з метою встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_25 тілесних ушкоджень було проведено судово-медичну експертизу, яка була проведена без фактичного обстеження самого потерпілого. Крім того, висновок експерта було зроблено із посиланням на медичну документацію, серед якої досить значна кількість не була відкрита стороні захисту для ознайомлення.

Суд вважає безпідставним заявлене стороною захисту клопотання про визнання доказу недопустимим, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України. Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України випливає, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З урахуванням вищевикладеного, суд визнає висновок експерта № 042-697-2021 від 14.09.2021 рокуналежним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, оскільки даний доказ отриманий з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дослідивши всі обставини кримінального провадження, які знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду, та які у своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними, прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому, часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, суд розцінює як спосіб захисту обраний обвинуваченим з ціллю уникнути відповідальності.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до скоєного протиправного діяння, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я, що є найвищою соціальною цінністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є студентом Київського міського медичного коледжу, позитивно характеризується за місцем навчання, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та обставину, що обтяжує покарання. Крім того, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив призначити обвинуваченому максимально строгу міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, враховуючи обставини справи, суд не вбачає законних підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, 20.10.2021 року під час розгляду справи в суді, законним представником потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_39 пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду, яка полягає у вартості понесених витратах на лікування тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_6 , в загальному розмірі 3 945,55 грн. Окрім цього, цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов не визнав у повному обсязі та заперечував проти його задоволення, зазначив, що його матір телефонувала до матері потерпілого і пропонувала допомогу, однак остання відмовилась.

Заслухавши пояснення цивільного позивача ОСОБА_6 , 2003 р.н., цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно п. 16 вказаної Постанови, при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.

Як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_3 , які виразилися в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_6 тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння, останньому була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у понесенні потерпілим витрат на лікування, зокрема, у придбанні лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, а також на отримання медичних послуг у загальному розмірі 3 945,55 грн., що підтверджується копіями квитанцій та фіскальних чеків, наявних у матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 3 945,55 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог цивільного позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн., то судом встановлено таке.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди

повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших

негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я; у порушенні звичного способу життя потерпілого та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 250 000,00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корись держави витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме витрати за проведення експертизи з висновком експерта № 042-697-2021 від 14.09.2021 року, в в розмірі 1796,90 грн.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту його фактичного затримання після набранням даним вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3 945,55 грн., а також моральну (немайнову) шкоду у розмірі 250 000,00 грн., всього -253 945,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 1 796,90 грн.

Речовий доказ: DVD-R диск, на якому міститься друковані написи «VIDEXtm EXCELLENTI; DVD-R; 16X; 4.7 GB; 120 min» та рукописний текст «Аудіовиклик ШМД», - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1