Житомирський апеляційний суд
Справа №285/35/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.122, 126-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000964 від 15.12.2022 за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2023 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клепані, Славутського р-ну, Хмельницької обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі. Зазначає, що, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не надав належної і достатньої правової оцінки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільної небезпечності. Вказує, що судом не враховано обставини та характер вчинення злочинів, кількість завданих страждань потерпілій, оскільки наявні шрами після отримання опіків залишаться на тілі до кінця життя, відношення обвинуваченого, який перебуваючи в залі суду висловлював слова погроз потерпілій, думку потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання. Посилається на те, що у вироку хоча і зазначено, проте не надано належної оцінки тому факту, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Додатково зазначає, що покарання у виді обмеження волі, відповідно до ч.3 ст.61 КК України, не застосовується до осіб з інвалідністю другої групи, до якої належить обвинувачений ОСОБА_7 .

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; за ст.126-1 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено до відбуття остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначено - у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 червня 2023 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Взято ОСОБА_7 під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання засудженому встановлено обчислювати з дня затримання - 11.04.2023 року.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 13727 грн. 09 коп., що складається з наступного:

- відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2227 грн 09 коп;

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн ;

- відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, 06.10.2022 року приблизно о 21 годині, ОСОБА_7 , знаходячись у кухні будинку за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з ОСОБА_9 та на ґрунті особистих неприязних стосунків, вирішив спричинити їй тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня без розриву в часі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, взяв у руки металеву коцюбу та підійшов до ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу наніс їй удар в ділянку кисті правої руки.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , без розриву у часі, ОСОБА_7 пішов до іншої кімнати та взявши у руки зі столу чайник з кип`ятком, повернувся до кухні, підійшов до ОСОБА_9 та різким рухом руки вилив вміст чайника на передню частину тулуба останньої.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця на тилі правої кисті, садна на тилі проксимального міжфалангового суглоба 2-го пальця правої кисті, що належать до легких тілесних ушкоджень; крім того, термічних опіків шкіри І-ІІ ступеня на зовнішньо-задній поверхні правого передпліччя па всьому протязі з переходом па відповідні поверхні правого ліктьового суглоба та нижньої частини правого плеча, на передній поверхні правого стегна у середньо-верхній частині, на лівій грудній залозі досередини та доверху від соска, що належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; крім того, термічних опіків шкіри І-ІІ ступеня великих ділянок на правій грудній залозі, на передньо-боковій поверхні грудної клітини справа з переходом на живіт справа на всьому протязі, що належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В період часу з листопада 2022 року по 07 січня 2023 року, перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини - ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , маючи на меті завдати страждань ОСОБА_9 , шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, грубо ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, ОСОБА_7 систематично вчиняв відносно своєї колишньої дружини психологічне насильство шляхом висловлення на її адресу словесних образ, погроз, приниження та залякування.

За вчинення насильства в сім`ї протягом зазначеного періоду часу на ОСОБА_7 неодноразово було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП та за вказані адміністративні правопорушення постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, 04.11.2022 о 17:50 год та 05.1 1.2022 о 10:00 год, за місцем свого проживання ОСОБА_7 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , ображаючи її нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, чим спричинив шкоду психічному здоров`ю останньої.

Крім того, ОСОБА_7 05.11.2022 о 10 год., за місцем свого проживання вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_9 , чим порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 04.1 1.2022, згідно якого йому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 22:00 год 04.11.2022 по 22:00 год 05.11.2022.

Також, 26.11.2022 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 та завдав їй психологічної шкоди.

Незважаючи на вище викладене, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та безпричинно, умисно продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 07 січня 2023 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства та мету самоствердитися за рахунок своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , з якою перебуває у фактичних сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в будинку, де вони спільно проживають із ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно вчинив сварку, що виразилось у словесних образах, приниженнях, з висловлюванням нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_9 , а також погрозою металевою коцюбою вчинити фізичну розправу, чим вчинив відносно потерпілої психологічне насильство.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і є обґрунтованим, а його дії за ч.1 ст.122, ст.126-1 КК України кваліфіковано правильно і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Між тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, призначаючи ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі, суд допустився помилки, оскільки з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи загального захворювання, що відповідно до ч.3 ст.61 КК України виключає призначення йому покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду змінити, призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ст.126-1 КК України у виді арешту.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про скасування вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалення нового вироку, з призначенням ОСОБА_7 покарання: за ст.126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст.70 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі то вони задоволенню не підлягають, оскільки призначаючи обвинуваченому до відбуття остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі, суд першої інстанції врахував, що він є особою раніше не судимою, вчинив декілька кримінальних правопорушень, одне з яких у стані алкогольного сп`яніння, визнав частково вину у вчиненні вказаних правопорушень, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має статус особи з інвалідністю, за місцем проживання скарги відсутні, а тому обґрунтовано призначив йому до відбуття остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі, підстав для скасування вироку суду та постановлення нового вироку з призначенням ОСОБА_7 до відбуття остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 122 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції, у виді 1 року позбавлення волі.

За ст.126-1 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначити до відбуття остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: