справа № 991/6613/23
провадження № 11-сс/991/660/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 вересня 2023 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.08.2023 р., -

в с т а н о в и л а:

05 вересня 2023 року на розгляд Апеляційної палати Вищого антикорупційного надійшла зазначена апеляційна скарга.

Для розгляду апеляційної скарги автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: суддя-доповідач ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без розгляду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 13.07.2023 р.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вищевказаної ухвали, а також про поновлення строку на її апеляційне оскарження, з посиланням на те, що повний текст ухвали отримано ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку лише 28.08.2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про призначення апеляційної скарги до розгляду, суддя-доповідач виходить з наступного.

Статтею 422 КПК України визначено, зокрема, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Статтею 422 КПК України визначено, зокрема, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відсутність оскаржуваної ухвали у переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 309 КПК України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України.

У даному випадку оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб САП Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 13.07.2023 р. залишено без розгляду, а отже, рішення за результатами розгляду вказаного клопотання не прийнято. Відтак, слідчим суддею постановлено ухвалу, що не передбачена кримінальним процесуальним законом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.05.2018 р. у справі № 237/1459/17 про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують.

Відтак, апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, не передбаченої КПК України, яка перешкоджає реалізації прав або повноважень однієї із сторін кримінального провадження, дійсно має бути забезпечено, оскільки інакше така сторона буде позбавлена можливості реалізувати свою процесуальну волю.

При цьому, статтею 395 КПК України визначено строки апеляційного оскарження, порушення яких є підставою, передбаченою п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, - зокрема, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, зазначене клопотання підлягає розгляду складом суду, визначеним для розгляду апеляційної скарги.

Крім того, вирішуючи клопотання ОСОБА_2 , викладене в апеляційній скарзі, щодо розгляду апеляційної скарги в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), яке обґрунтоване посиланням на воєнний стан, пенсійний вік та травми на 2 ногах, суддя-доповідач не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

При цьому, згідно з ч. ч. 3-6 ст. 336 КПК України, застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті.

Отже, у кримінальному провадженні допускається проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), однак з обов`язковим дотриманням усіх інших умов, визначених ч. ч. 3-5 ст. 336 КПК України (зокрема, перевіркою документів, що посвідчують особу, врученням такій особі пам`яток про процесуальні права, перебуванням поряд з такою особою секретаря судового засідання або судового розпорядника до закінчення судового засідання, тощо).

Таким чином, наразі положення ст. 336 КПК України не зазнали змін та не надають учасникам кримінального провадження можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, як це передбачено, зокрема, ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 212 ЦПК України, ст. 197 ГПК України.

Вищенаведена позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 р. (справа № 760/15429/20, провадження № 51-4104км21).

Натомість, у своєму клопотанні ОСОБА_2 просить проводити апеляційний розгляд у дистанційному судовому провадженні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів - зокрема через систему ВКЗ ДСАУ, інтегровану із АСД суду, що не передбачено чиним законодавством.

Верховний Суд у листі «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 1/0/2-22 від 03.03.2022 р. рекомендує судам у разі неможливості через об`єктивні обставини участі особи у судовому розгляді кримінального провадження у режимі відеконференцзв`язку з використанням технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, допускати участь такої особи у режимі відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів, звертаючи увагу на роз`яснення учаснику провадження його процесуальних прав та обов`язків.

З наведеного слідує, що застосування відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів, ніж визначені КПК України, допоки це питання не буде врегульоване законодавцем, можливе лише у виключних випадках, у разі неможливості через об`єктивні обставини участі особи у судовому розгляді, та за умови роз`яснення учаснику провадження його процесуальних прав та обов`язків.

У даному випадку, ОСОБА_2 проживає в м. Києві, де у штатному режимі функціонують всі державні установи. При цьому, жодних виключних обставин, що ускладнювали б його можливість взяти участь у розгляді апеляційної скарги безпосередньо або з приміщення іншого суду на території України, у клопотанні не наведено, як і не надано доказів існування тих обставин, на які ОСОБА_2 посилається у клопотанні.

Суддя-доповідач також враховує, що у даному провадженні жодне судове засідання ще не відбулося, особа ОСОБА_2 уповноваженим працівником суду не перевірялася, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки не вручалася. Відтак, вимоги ст. 336 КПК України щодо ідентифікації особи як учасника процесу й інформування її про зміст та обсяг прав та обов`язків під час судового провадження не можуть бути виконані у разі проведення судового засідання дистанційно за допомогою власних технічних засобів учасника та поза межами приміщення суду.

Отже, підстави для задоволення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, тобто у спосіб, не передбачений КПК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 369-372, 422 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

1. Призначити розгляд клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вищого антикорупційного суду від 11.08.2023 р. на 15 год. 30 хв. 06 вересня 2023 року у приміщенні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (м. Київ, пров. Хрестовий, буд. 4).

2. Повідомити учасників апеляційного провадження про час та місце розгляду клопотання про поновлення строку.

3. Витребувати з Вищого антикорупційного суду матеріали судового провадження за скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України. (справа № 991/6613/23).

3. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи ВКЗ ДСАУ, інтегрованої із АСД суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1