Єдиний унікальний номер 205/1747/22
1-кп/205/501/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого збігає 15.05.2023 року.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в обґрунтування якого прокурор посилався на наявність для даного кримінального провадження ризиків, що передбачені ст.177 КПК України. Так, зокрема, прокурор посилався на те, що в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній, побоюючись тяжкого покарання, передбаченого чинним законодавством за інкриміновані йому тяжкі злочини, може почати ухилятися від суду шляхом переховування. На користь такого ризику, на думку прокурора, свідчить і відносна близькість тимчасово окупованих територій України до Дніпропетровської області, що вказує на реальну можливість виїзду обвинуваченого на такі території з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, прокурор зазначив, що обвинувачений є непрацевлаштованою особою і не має законного джерела доходів, а тому останній може продовжити вчиняти злочини для матеріального збагачення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та тривалий строк тримання під вартою, і при цьому заявив власне клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт, враховуючи наявність стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора і підтримав клопотання свого захисника.

Суд, заслухавши клопотання прокурора і захисника, думку обвинуваченого, дослідивши їх доводи і обґрунтування, вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений ОСОБА_5 матиме реальну можливість перешкодити закінченню судового розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання, яке

загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, обвинуваченому у вчинені злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, зі змісту яких слідує, що обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що за наявності ризиків, на які обґрунтовано посилається прокурор, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання судового рішення у разі визнання винним останнього.

При цьому суд, беручи до уваги положення ст.182 та ч.3 ст.183 КПК України, вважає за можливе визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що за даних умов є достатнім і таким, що відповідає обставинам справи, а тому саме така її сума може бути внесена в якості забезпечення виконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме до_14.05.2023 року включно.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень (20 розмірів мінімальної заробітної плати). У випадку внесення застави на депозитний рахунок суду вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: 1). прибувати до суду за першою вимогою; 2). не залишати місце свого мешкання; 3). не виїжджати за межі м.Дніпра без дозволу суду; 4). утриматися від спілкування зі свідками та іншими учасниками у кримінальному провадженні; 5). повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -