Справа № 603/496/22
Провадження № 1-кп/603/13/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 17 жовтня 2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 16 жовтня 2022 року приблизно о 20 год 00 хв, перебуваючи на земельній ділянці за межами с. Горигляди Чортківського району Тернопільської області, неподалік Приватного агропромислового підприємства «Горигляди», під час словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, відчинив задні двері транспортного засобу Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходилась ОСОБА_6 , та умисно наніс їй два удари долонею правої руки по обличчю, а саме в ніс. Внаслідок завданих ударів потерпіла ОСОБА_6 відчула різкий фізичний біль, проте будь-яких тілесних ушкоджень не отримала.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України (далі КК України), тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суду пояснив, що потерпіла, яка працює на аграрній фірмі, звинуватила його в тому, що він змолов пшеницю з їхнього поля. У зв`язку з цим на полі відбувалася розмова між представниками фірм, а ОСОБА_6 у цей час знаходилася в середині автомобіля. Оскільки потерпіла повідомила неправдиву інформацію, він підійшов до автомобіля і попросив її вийти та спростувати повідомлене. Проте ОСОБА_6 у відповідь лише викрикувала через вікно, тоді він відчинив двері авто і долонею наніс два удари по обличчю потерпілої, а саме в ніс.

У вчиненому щиро кається, шкодує, що так сталося, вчинене оцінює негативно, обіцяє не допускати подібного у подальшому. Просив вибачення у потерпілої за скоєне, хоча вона і не пробачила. Просить суд його суворо не карати.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково, зокрема в розмірі 1000 грн, зазначив, що не має матеріальної можливості відшкодувати шкоду у заявленому потерпілою розмірі. Підтримує позицію захисника, викладену у відзиві на позовну заяву, зокрема про те, що заявлені потерпілою вимоги є завищеними, як і розмір витрат на правову допомогу.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, суду пояснила, що між нею та обвинуваченим тривалий час існують неприязні відносини. У день конфлікту вона знаходилася в транспортному засобі, а ОСОБА_3 - на полі. Обвинувачений наблизився до автомобіля, відчинив двері та нецензурно висловлюючись наніс їй долонею два удари в ніс, з якого потекла кров. У результаті у неї почалися постійні головні болі, перепади артеріального тиску, запаморочення. Вважає, що їй було спричинено струс головного мозку, проте документально підтвердити не може. ОСОБА_3 не пробачає і просить суд суворо його покарати.

Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просить задовольнити. Суду додатково пояснила, що завданим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 15 000 грн.

Згідно позовної заяви, моральна шкода полягає в тому, що у неї постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитися на основних питаннях життя. Досі відчуває почуття приниженої гідності, досади, обурення поведінкою винуватця, хвилюється стосовно своєї соціальної репутації.

Також просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь витрати, понесені на правову допомогу.

У подальшому потерпіла в судове засідання не з`явилася.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 подав суду письмову заяву, у якій просить розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої та представника потерпілої. Цивільний позов підтримують, просять задовольнити, а також стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 6 000 грн витрат на правову допомогу.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, особу винного, який є особою пенсійного віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та під наглядом у лікаря - психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зважаючи на наведене, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, думку потерпілої ОСОБА_8 щодо міри покарання, поведінку обвинуваченого, який просив вибачення у потерпілої, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, негативно оцінює скоєне, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України - у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення.

Визначаючись із мірою покарання, суд зазначає, що думка потерпілої щодо суворого покарання обвинуваченого враховується в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, наведеній у ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_6 у кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 15 000 грн спричиненої їй моральної шкоди, а також просить стягнути 6000 грн витрат на правову допомогу.

Обвинувачений позов визнав частково, а саме в розмірі 1000 грн, що ж стосується витрат на правову допомогу, то вважає їх завищеними та неспівмірними.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтованим та завищеним, а розмір витрат на професійну допомогу адвоката не відповідає критерію реальності, розумності таких витрат та необхідності.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 4500 грн.

У задоволенні решти вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Положенням ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Із долученої до матеріалів провадження додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги, акта виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордера №8 від 05.05.2023 року вбачається, що процесуальні витрати на правову допомогу становлять 6000 грн, з якими не погодилися обвинувачений та захисник.

Враховуючи заперечення сторони захисту, складність цього кримінального провадження, кількість та тривалість судових засідань, виходячи з принципів співмірності і розумності процесуальних витрат, суд приходить висновку, що з цивільного відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правову допомогу, проте у зменшеному розмірі.

Суд погоджується із твердженнями про те, що розмір витрат на професійну допомогу адвоката, яка підлягає відшкодуванню за рахунок обвинуваченого, є завищеним та неспівмірним із складністю справи, а тому підлягає відшкодуванню на суму 4000 грн.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн моральної шкоди, а також 4000 (чотири тисячі) грн витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1