Справа № 204/9908/23
Провадження № 1-кп/204/1183/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000487, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 1) 02.10.2009 вироком Дніпровського районного суду за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.10.2022 на підставі п. "А" ст. 3 ЗУ "Про амністію" від 08.07.2022; 2) 24.11.2017 вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 3) 23.05.2018 вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 13.09.2019 вироком Дніпровського апеляційного суду до 4 років позбавлення волі, звільнений 28.10.2022 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Жетікара Республіки Казахстан, громадянина Республіки Казахстан, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана справа.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на даний час наявний ризик щодо можливості обвинуваченими переховуватись від суду, який обумовлений тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні 10 епізодів тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого, у разі доведення їх винуватості в суді, їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Також ризики щодо можливості незаконно впливати на свідка, який на даний час не допитаний судом, не зменшились та не перестали існувати з огляду на те, що під час проведення досудового розслідування з вказаною особою проведено слідчу дію впізнання по фотознімкам, в ході якого він впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_8 як осіб, які реалізували йому викрадене майно що може спонукати обвинувачених здійснити незаконний вплив на вказаного свідка з метою зміни ним своїх показів в суді для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того наявний ризик продовження обвинуваченими своєї злочинний діяльності. Так, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не мають офіційного джерела доходу, що свідчить про наявність ризики продовжити вчинення корисливих злочинів проти власності з метою отримання доходу. Обвинувачений ОСОБА_6 чотири рази був засуджений, три з яких за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності з реальним відбуттям покарання.

Також слід врахувати діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинувачених переховуватись від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності. Обидва обвинувачених не мають достатнього джерела доходу, офіційного місця роботи, що в сукупності з тим, що ОСОБА_6 є раніше судимим може спричинити вчинення останніми інших корисливих кримінальних правопорушень задля забезпечення свого рівня життя. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

У судовому засіданні прокурор підтримав вищезазначене клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, оскільки прокурором не надано доказів на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 також просили обрати їм запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Частиною 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).

При розгляді цього клопотання, у відповідності до статті 177 КПК України, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.

Як встановлено судом, обвинувачені є неодруженими, утриманців не мають, не працевлаштовані, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, таким чином обвинувачені характеризуються відсутністю міцних соціальних зв`язків. Вказане дає підстави вважати, що перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватими у вчиненні злочину вони можуть перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, в тому числі й на території Російської Федерації, враховуючи режим воєнного стану на території України. В цьому кримінальному провадженні існує ризик, що обвинувачені можуть чинити незаконний вплив на свідка, з огляду на те, що в судовому засідання ця особа ще не допитані.

Суд зазначає, що застосований до обвинувачених запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати їх належну поведінку, відтак суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійсних та триваючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вид злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання винуватими та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у їх права і свободи особи, суд убачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369-372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 вересня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 вересня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.07.2023.

Суддя ОСОБА_1