26.04.2023 Справа № 363/1625/23
ВИРОК
26 квітня 2023 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
ОСОБА_6 10.03.2023 близько 11 години 03 хвилини, перебуваючи в салоні службового автомобіля патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції марки «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, який знаходився по АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що поліцейський ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 , інспектор ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_8 , начальник сектору ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_9 та заступник начальника ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 є службовими особами, будучи неодноразово попередженим ними про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи умисно, з метою вирішення питання щодо не притягнення останнього до адміністративної відповідальності та не направлення до суду складеного 10.03.2023 на ОСОБА_6 адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП запропонував та надав поліцейському відділу реагування ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, купюрами номіналом по 500, 200 та 100 гривень.
24.03.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, щиро кається у вчиненому; сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій. Узгоджене покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з врахуванням того, що ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість.
В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду і призначити узгоджену міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, щиро кається у вчиненому, добровільно, без примусу і погроз підписав угоду, погоджується на узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 в підготовчому засіданні підтвердив, що ОСОБА_5 в його присутності беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, щиро кається у вчиненому, добровільно, без примусу і погроз підписана угода. Просив затвердити угоду і призначити узгоджене покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України а саме: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обставин, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення, приходить до висновку про призначення покарання у виді штрафу.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.
Щодо вирішення долі речових доказів грошових коштів, які належать на праві власності ОСОБА_5 , суд виходячи з вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України вважає, що вони підлягають спеціальній конфіскації.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд,
Затвердити в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості укладену 24 березня 2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1