1Справа № 335/3441/23 1-кп/335/582/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 08.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2023 приблизно о 22:51 годині, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік від кімнати АДРЕСА_2 , у ході словесно конфлікту з ОСОБА_4 , що виник на ґрунті раптових неприязних відносин, діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому два удари кулаком правої руки у праву сторону обличчя, щічну ділянку, та ділянку носа, після чого наніс удар кулаком лівої руки в область правої брови, чим відповідно до висновку експерта № 553п від 10.04.2023 спричинив наступні тілесні ушкодження: у ділянці середньої частини правої брови садно, у ділянці верхнього повіка правого ока синець, у ділянці нижньої повіка лівого ока синець, на щічній ділянці праворуч внутрішньошкірний крововилив, на внутрішній поверхні верхньої губи на слизовій оболонці ліворуч синець, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх. Пояснив мотиви та спосіб вчинення правопорушення, що повністю відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 349, 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченого, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винуватість обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_5 , суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про його особу, зокрема, що ОСОБА_5 має молодий вік, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря нарколога не перебуває, але з 2020 року неодноразово оглядався лікарем-наркологом, востаннє 27.02.2023, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Разом з тим суд зазначає, що у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 хоча і визнав свою провину у вказаному кримінальному проступку повністю, однак судом не встановлено його негативного ставлення до вчиненого правопорушення, щирого жалкування та готовності понести заслужене покарання. Крім того, про відсутність щирого каяття свідчить і та обставина, що ОСОБА_5 не намагався та не вибачився перед потерпілим ОСОБА_4 , про що вказав останній у судовому засіданні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також суд враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 ухилявся від явки у судові засідання, внаслідок чого був доставлений у судове засідання, у ході виконання ухвали суду про примусовий привід, працівниками поліції.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , повного визнання вини, його ставлення до скоєного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, думки прокурора та потерпілого про призначення покарання у вигляді громадських робіт, суд доходить до висновку, про доцільність призначення покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Підстав для застосування іншого покарання, передбаченого санкцією цієї статті, судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази:

- диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом слідчої дії слідчого експерименту, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000141.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1