Справа № 453/1865/21
№ провадження 1-кп/453/38/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, вироком Сколівського районного суду Львівської області від 03.02.2020 за ч.3 ст. 296 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на піставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України,-
ОСОБА_4 , 17.10.2021 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи у загальному коридорі житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , біля квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , та у якій проживає разом з сім`єю ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на знищення майна шляхом підпалу на грунті ревнощів, достовірно знаючи про наявність в приміщенні багатоквартирного житлового будинку людей, маючи при собі заздалегідь підготовлену каністру із легкозаймистою рідиною, облив нею вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , після чого, за допомогою сірників, які мав із собою, підпалив вхідні двері квартири, які загорілись та пішов з місця події.
Однак, протиправні дії ОСОБА_4 були припинені ОСОБА_7 , яка виявивши загоряння, погасила вогонь, не давши йому поширитися на увесь житловий будинок.
За таких обставин, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для знищення квартири АДРЕСА_4 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як пожежу в приміщенні було виявлено і ліквідовано та, тим самим, відвернуто тяжкі наслідки для осіб, які на той час знаходилися у вказаному приміщенні.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 відбулося знищення, шляхом підпалу вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , внаслідок чого, потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 750 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, що могло спричинити загибель людей чи інші тяжкі наслідки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи в період часу з травня 2021 року по грудень 2021 року неодноразово постановами судді притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 , в черговий раз вчинив психологічне насильство, а саме 01.01.2022 приблизно о 17 год. 00 хв., 02.01.2022 приблизно о 15 год 00 хв. та 05.01.2022 приблизно о 16 год. 00 хв., зокрема він не зупиняючись на вчиненому усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 , перебуваючи за місце її проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно неї психологічне насильство, яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні та залякуванні, що призвело до психологічних страждань останньої, втраті повноцінного сну та відпочинку, негативних переживаннях та емоційної напруженості.
Своїми діями, ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_7 , з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
Також, ОСОБА_4 , 21.09.2022 близько 15 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловому будинку, що по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі ліворуч, яке згідно висновку експерта відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Своїми діями, ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
Також, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи постановою суду притягнутим до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення впродовж жовтня 2022 року домашнього насильства відносно матері колишньої співмешканки - ОСОБА_8 , в черговий раз, повторно, вчинив психологічне насильство, а саме 23.10.2022 приблизно 19 год. 30 хв., не зупиняючись на вчиненому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_8 , знаходячись за місце її проживання, що за адресою: АДРЕСА_5 вчинив відносно неї психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршилось якість життя потерпілої, а саме, викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.
Своїми діями, ОСОБА_4 умисно, систематично вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_8 , особи, з якою він перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорював, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився. Просить суд суворо не карати, оскільки він щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України, як вчиненні закінченого замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, що могло спричинити загибель людей чи інші тяжкі наслідки, умисне систематичне вчинення психологічного насильства відносно осіб, з якими перебуває у сімейних та близьких відносинах та умисне заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення та кримінальний проступок.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 , обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєнні кримінальних правопорушень та проступку та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та проступку обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вбачає рецидив злочинів, вчинення злочину повторно, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень та проступку, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо за місцем проживання, раніше судимий, вироком Сколівського районного суду Львівської області від 03.02.2020 року за ч.3 ст. 296 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на піставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 23.02.2022 року Стрийським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкціями ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із врахуванням ст.ст. 70, 71, 72 КК України у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів та питання щодо стягнення судових витрат слід вирішити у порядку, визначеному ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ст. 126-1 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 5 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 03.02.2020, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 3 (три) місяці позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Арешт накладений 20.10.2021 ухвалою Сколівського районного суду Львівської області на куртку чорного кольору, джинси сині, кросівки чорного кольору та каністру з полімерного матеріалу білого кольору, об`ємом 5 літрів, які є речовими доказами скасувати.
Речові докази: куртку чорного кольору, джинси сині, кросівки чорного кольору та каністру з полімерного матеріалу білого кольору, об`ємом 5 літрів повернути ОСОБА_4 .
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя