Провадження № 1-кп/947/877/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000040 від 24.01.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Одеси, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 року о 12 годині 00 хвилини ОСОБА_3 , діючи в умовах дії воєнного стану, проходячи повз приміщення ТОВ «Нова Пошта» № 74, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 35А, біля вхідних дверей заднього входу приміщення, побачив мініелектростанцію марки «Aksa», з інвентарним номером 102053914, що належить ТОВ «Нова Пошта» (). При цьому, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого вищевказаного майна, а саме, вказаної мініелектростанції.

Однак, розуміючи, що мініелектростанція важка і самостійно без сторонньої допомоги він не зможе здійснити її викрадення, ОСОБА_3 вирішив скористатись допомогою свого знайомого ОСОБА_6 , при цьому, скрити від останнього свій злочинний умисел.

З цією метою, ОСОБА_3 того ж дня, 23.01.2023 приблизно о 15.00 годині, зателефонував ОСОБА_6 , якого попросив допомогти завантажити у автомобіль, начебто, придбаний ним та отриманий на «Новій Пошті» генератор. При цьому, ОСОБА_3 скрив від ОСОБА_6 відомості про те, що насправді, він не купував мініелектростанцію, а має злочинний умисел на її викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 23.01.2023 року о 17 годині 10 хвилин, на автомобілі марки «Hyndai i20», білого кольору, д/н/з НОМЕР_1 , який перебуває у його тимчасовому користуванні та належить ОСОБА_7 , приїхав до приміщення відділення «Нова Пошта» № 74, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа та Петрова, 35А, де діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно, в умовах дії воєнного стану, викрав мініелектростанцію марки «Aksa», з інвентарним номером 102053914, вартістю 39 859 гривень 77 копійок, що належить ТОВ «Нова Пошта» та знаходилась біля вхідних дверей пожежного виходу, яку відкотив від приміщення «Нова Пошта» № 74, яку спочатку, використовуючи допомогу введеного в оману ОСОБА_6 , відкотив від приміщення «Нова Пошта», після чого, маючи намір довести свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, продовжуючи використовувати допомогу ОСОБА_6 , поклав викрадену мініелектростанцію до багажного автомобіля марки «Hyndai i20», білого кольору, д/н/з НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_3 , покинув місце скоєння злочину на автомобілі марки «Hyndai i20», білого кольору, д/н/з НОМЕР_1 , з викраденим майном у багажному відділенні автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав майнову шкоду ТОВ «Нова Пошта» () в особі ОСОБА_8 на суму 39 859 гривень 77 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно, 23.01.2023 року приблизно о 12 годині 00 хвилини він, проходячи повз приміщення ТОВ «Нова Пошта» № 74, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 35А, побачив мініелектростанцію марки «Aksa». Після чого він повернувся додому, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 та попросив про допомогу погрузити мініелектростанцію в автомобіль. Про те, що мініелектростанція не належить йому він знайомому не повідомив. Після чого, в той же день, приблизно о 17 годині, на автомобілі марки «Hyndai i20», білого кольору, д/н/з НОМЕР_1 , який він попросив у батьків, він разом з ОСОБА_10 приїхав до приміщення відділення «Нова Пошта» № 74, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа та Петрова, 35А, де вони загрузили до багажного відділення автомобіля мініелектростанцію та уїхали. В подальшому він повернув власнику викрадене майно.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що вважає за непотрібним досліджувати всі докази, він розуміє протиправність свого поступку та розкаюється у вчиненому.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає фактичне визнання своєї вини та усвідомлення протиправності своїх дій.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений не має місця роботи та не отримує дохід, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Постановами слідчого від 01.02.2023 року та 05.02.2023 року речовими доказами у справі визнано два DVD-R диска з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження.

Постановою слідчого від 23.02.2023 року речовим доказом у справи визнано мініелектростанцію марки «Aksa», яка передана на зберігання представнику власника ТОВ «Нова пошта».

Постановою слідчого від 15.03.2023 року речовим доказом у справі визнано кросівки синього кольору, з позначкою фірми «Найк», які передані на зберігання ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: кросівки синього кольору, з позначкою фірми «Найк», передані на зберігання ОСОБА_6 , та мініелектростанцію марки «Aksa», передану на зберігання представнику власника ТОВ «Нова пошта», після набрання вироком законної сили, залишити законним власникам; два DVD-R диски з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Речовий доказ кросівки синього кольору, з позначкою фірми «Найк», передані на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити законному власнику.

Речовий доказ мініелектростанцію марки «Aksa», передану на зберігання представнику власника ТОВ «Нова пошта», після набрання вироком законної сили, залишити законному власнику.

Речові докази два DVD-R диски з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1