ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/218/23 (1-кс/646/929/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/889/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: бездіяльність слідчого, прокурора
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальної дії, -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчим суддею було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальної дії .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у провадженні на здійснення відповідних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції дізнавача (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

Тобто, зазначені в скарзі вимоги, не охоплюються переліком дій чи бездіяльності, які підлягають оскарженню на стадії досудового провадження в розумінні ч.1 ст.303 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того зазначив, що частина 2 ст.303 КПК України регламентує, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує, що слідчий суддя дійшов до необгрунтованих висновків.

Наголошує, що звернувся до дізнавача з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де він має статус потерпілого.

Звернувся вже після винесення постанови про закриття кримінального провадження, саме з метою перевірки можливих порушень на стадії досудового розслідування, проте вказане клопотання було проігнороване.

Натомість слідчий суддя на вказані обставини не звернув та відмовив у задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 17.03.2023 р. ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальної дії, яка на його думку полягає у ненаданні йому матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги, слідчий суддя виходив з того, що втручання у процесуальну діяльність дізнавача з боку суду є недопустимим.

Крім того, на думку суду зазначені в скарзі вимоги не охоплюються переліком дій чи бездіяльності , що підлягають оскарженню в розумінні ч.1 ст. 303 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками слідчого судді, з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 11 ч.1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Таким чином, з огляду на вказане, потерпілий має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після його закриття.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 13 березня 2023 року ОСОБА_6 звернувся до дізнавача з клопотанням ознайомити його з матеріалами кримінального провадження № 0000701від 04.08.2022 року, з посиланням на відповідь окружної прокуратури, яка йому була надана напередодні.

Своє клопотання ОСОБА_6 пов`язував з бажанням оскаржити постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 03.02.2023 року.

З матеріалів судового провадження не вбачається відомостей про будь яке реагування з боку дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 надав пояснення, що станом на день судового розгляду з матеріалами кримінального провадження він не ознайомлений, його клопотання залишилось без відповідного реагування.

Слідчий суддя вказані обставини належним чином не перевірив, натомість дійщов до хибних висновків щодо неможливості надання дізнавачу вказівок щодо необхідності ознайомлення потерпілого з матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів наголошує, що право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження де ОСОБА_6 є потерпілим, передбачено нормами КПК України і жодного втручання у діяльність дізнавача в цьому випадку немає.

Більш того, відсутність можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, об`єктивно може перешкодити потерпілому у поданні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71), яке також закріплено в рішенні у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у судових справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинуваченим або засудженим, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вказане обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з огляду на нечіткість його прохання, а ухвала слідчого судді скасуванню, з задоволенням скарги ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у невиконанні процесуальної дії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області щодо не розгляду клопотань про виконання процесуальної дії скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області щодо не розгляду клопотань про виконання процесуальної дії задовольнити.

Зобов`язати старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП Харківської області ОСОБА_7 забезпечити проведення процесуальної дії ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження № 0000701 від 04.08.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді