Справа № 347/1053/23
Провадження № 1-кс/347/265/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2023 до Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області звернулась ОСОБА_4 , вказавши, що 18.04.2023 виявила відсутність власного велосипеда, бувшого у користуванні, імпортного виробництва, марки «Gazelle», чорного кольору, який знаходився у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, 26.04.2023 було проведено огляд місця події, де за результатом проведеного огляду із застосуванням технічних і спеціальних засобів фіксації, було виявлено та вилучено: велосипед, бувший у користуванні, імпортного виробництва, марки «Gazelle», чорного кольору.

Враховуючи, що зазначена річ має значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, а тому з метою його збереження, слідчий просить накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Майно, а саме: велосипед марки «Gazelle», постановою слідчого від 26 квітня 2023 року визнано речовим доказом.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речового доказу до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речового доказу, який може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі він є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, який набутий кримінально протиправним шляхом.

Щодо вимоги клопотання про місце зберігання арештованого майна, та попередження про кримінальну відповідальність особи, яка прийняла на відповідальне зберігання це майно, слідчий суддя, доходить наступного висновку.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

З системного аналізу вищевказаних нормативних актів слідує, що визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що в постанові про визнання речовим доказом, органом досудового розслідування було визначено місце зберігання майна, а саме у камері зберігання речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано- Франківській області.

А тому клопотання в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України,-

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме на:

- велосипед марки «Gazelle».

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя ОСОБА_1