У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000124, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000124, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт на наступне майно, яке вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кліше печаток у кількості 11 шт., та 3 аркуші паперу на яких наявні 23 відтиски печаток червоного та зеленого кольорів

Клопотання обґрунтовано тим, що громадянами України, у тому числі з числа мешканців Закарпатської області, зареєстрованих як суб?єкти підприємницької діяльності організували протиправний механізм, в обхід міжнародних санкції, пов`язаний із здійсненням господарської діяльності у взаємодії з рф, що полягає у наданні ними державі-агресору допомоги у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану. Зокрема, вказані громадяни з середини 2022 року здійснюють вантажні автоперевезення з країн ЄС до росії, білорусі, та на тимчасово окуповані території України, у той же час, останні залучались до перевезення військових вантажів із країн ЄС на потреби Збройних Сил України. Вказані факти створюють передумови до можливого розсекречення фактів постачання військового озброєння Україні, маршрути таких перевезень, місць навантаження та вивантаження вантажів.

Так, 09.08.2023 року, в ході проведення обшуку вилучених в ході проведення за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено кліше печаток у кількості 11 шт., та 3 аркуші паперу на яких наявні 23 відтиски печаток червоного та зеленого кольорів.

10.08.2023 виявлені та вилучені печатки оглянуті, про що складений відповідний протокол.

Отже, враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вище вказані предмети та документи свідчать про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання містить лише загальні формулювання мети арешту майна згідно положень процесуального закону та не містить належного обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна, що суперечить п.1 ч.2 ст. 171 КПК України.

У клопотанні слідчий вказує, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів. Разом з тим необхідність накладення арешту із вказаною у клопотанні метою слідчий належним чином не обґрунтовує.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посилання на норми закону.

У клопотанні відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами майном.

Відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що слідчий суддя повинен повідомити власника майна, відносно якого вирішується питання про арешт.

У клопотанні прокурор не зазначає відомостей про власника або володільця майна, на яке просить накласти арешт.

У клопотанні не зазначено індивідуальних ознак майна, що належить арештувати, а саме грошових коштів та мобільного телефону, які дозволяють відрізнити таке майно від будь-яких інших аналогічних речей, предметів, тобто клопотання не містить належного викладення переліку майна, а міститься лише загальний опис вилучених під час огляду предметів, у зв`язку з чим, таке майно неможливо ідентифікувати, воно не є індивідуально визначеним.

Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000124, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, про арешт майна - повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1