Справа № 465/1525/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/691/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 04 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04 липня 2023 року у задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника відмовлено. Клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 вересня 2023 року включно.

Визначено ОСОБА_8 заставу в сумі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що оцінюючи в сукупності обставини по справі, стадію розгляду кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму в контексті рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017.

На зазначену ухвалу обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 30 тисяч гривень.

На підтримку доводів апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із вищенаведеної ухвалою, оскільки судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений проходив медичну комісію у територіальному центрі комплектації та соціальної підтримки, оскільки чекає виклику працівнику даного органу для проходження ним служби у ЗСУ.

Крім цього, обвинувачений вказує, що прокурором не було надано клопотання про продовження запобіжного заходу для ознайомлення та захисту своїх прав, а також необґрунтовано ступені ризику згідно статей 177, 178 КПК України.

Звертає увагу, що по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, постійно працював та має сталі соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали суду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначеним розміром застави.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що остання, будучи обізнаною із можливою мірою покарання у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин може переховуватись від суду.

Крім того, місцевим судом правильно встановлено, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму в контексті рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017.

Апеляційні доводи обвинуваченого про те, що останній проходив медичну комісію у територіальному центрі комплектації та соціальної підтримки, оскільки чекає виклику працівнику даного органу для проходження ним служби у ЗСУ, має позитивну характеристику, працював та має сталі соціальні зв`язки, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були враховані вказані обставини, однак такі не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Твердження апелянта про те, що прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу не обґрунтовано, а судом при розгляді клопотання не встановлено підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Водночас, стороною захисту не спростовано мотивів суду про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Правових підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає та вважає, що продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави здійснене з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого та з дотриманням вимог закону Кримінального процесуального закону.

Також, згідно з положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Проте, правових підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу або зменшення застави колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, а саме 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є найменшим розміром застави, відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КУпАП, здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді області від 04 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 04 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3