Справа №751/9223/21
Провадження №1-в/751/183/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігів подання фахівця Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком суду -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

представник служби з питань пробації - ОСОБА_5 ,

засуджений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшло подання фахівця ІІ категорії Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку органу пробації, не виконує покладені обов`язки вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.12.2021 р., що свідчить про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Представник служби з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала та наполягала на його задоволенні. Зазначила, що підставою для направлення подання до суду є те, що засуджений після винесення йому 03.02.2023 р. попередження один раз не з`явився на відмітку та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП

Прокурор подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 , визнаючи факт притягнення його до адміністративної відповідальності та не з`явлення на реєстрацію до органу пробації без поважних причин визнав, просив відмовити в скасуванні іспитового строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та засудженого ОСОБА_3 , позицію прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Згідно ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Аналогічні положення містяться і в ст.165 КВК України, згідно яких після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи з конструкції ст.78 КК України та поділу її законодавцем на частини, вона містить різні правові підстави, порядок та механізми реалізації скасування звільнення з випробуванням, один з яких передбачений ч.2 цієї статті та реалізується шляхом звернення органу з питань пробації до суду з поданням про скасування звільнення з випробуванням у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Саме такий порядок та механізм з визначенням обсягу повноважень органу пробації і відображений в ст.166 КВК України, Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

А інший, визначений ч.3 ст.78 КК України, порядок та механізм реалізації скасування звільнення з випробуванням реалізується у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину.

В такому випадку вирішення питання щодо наслідків такого вчинення та порядку призначення покарання покладається на суд, який розглядає справу по суті за новим злочином, на який і покладено обов`язок у випадку постановлення обвинувального вироку за вчинення нового злочину, призначити покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відмінність зазначених у ч.ч.2,3 ст.78 КК України механізмів реалізації вимог ст.78 КК України відображені також і в п. 9 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, який визначає та регламентує різні підстави та порядок зняття з обліку осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, зокрема відповідно до ч.5 цього розділу контроль за поведінкою звільнених з випробуванням припиняється і вони знімаються з обліку у разі як скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання - за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду, так і вчинення нового кримінального правопорушення, але за наявності судового рішення, яке набрало законної сили, якщо судове рішення винесене відповідно до статті 71 КК України з урахуванням судового рішення, за яким звільнений з випробуванням перебуває на обліку.

На такі обставини звернув увагу і Верховний Суд України у п. 10. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», роз`яснивши також, що якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст.78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.12.2021 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном на 2 роки. На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

01.02.2022 року засудженого ОСОБА_3 було поставлено на облік в Новозаводський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області та ознайомлено з порядком та умовами відбування строку випробування, а також роз`яснено обов`язки, покладені на нього судом згідно приписів ст.76 КК України.

За результатами проведеної бесіди ОСОБА_3 надав підписку про ознайомлення з вимогами законодавства, а також йому була оголошена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від 01.02.2022 року.

Згідно вказаної постанови засуджений зобов`язаний з`являтись до органу пробації Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області для реєстрації 2-й вівторок кожного місяця /а.с.21 особової справи №23/2022 р./

З пояснень в судовому засіданні інспектора пробації встановлено, що підставою для звернення з поданням до суду є те, що засуджений ОСОБА_3 після винесення йому 03.02.2023 р. попередження один раз не з`явився на відмітку та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 , будучи попередженим про відповідальність за ч.2 ст.78 КК України, в період випробувального строку ухилився від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, що підтверджується листом реєстрації.

Так, 11.07.2023 р. ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області без поважних причин.

Суд вважає, що викладений в поданні факт неявки ОСОБА_3 для реєстрації до органу пробації не носить систематичного характеру, а поведінка засудженого щодо подальшої явки та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, не створює уявлення умисного ухилення від виконання ним покладених обов`язків, і сам по собі не може розцінюватися як свідчення його небажання стати на шлях виправлення.

Щодо вчинених ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, суд звертає увагу, що ч.2 ст.78 КК України передбачено, що скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням здійснюється не просто за умови систематичного вчинення правопорушень, а тоді, коли ці правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В конкретному випадку ОСОБА_3 за період перебування на обліку в органі з питань пробації притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібних правопорушень, які не спричинили шкідливих наслідків.

Отже, наведені вище обставини не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим покладеними судом обов`язками та його небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявка на реєстрацію, що є предметом розгляду за цим поданням, не носить систематичного характеру.

Судом при розгляді подання також враховано, що вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 02.06.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.186 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначено за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.12.2021 року та остаточно за сукупністю вироків призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, вказаний вирок станом на 10.08.2023 року не набрав законної сили і оскаржений до Чернігівського апеляційного суду.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 533 КПК України вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

За вказаних обставин до засудженого ОСОБА_3 необхідно застосовувати презумпцію невинуватості, оскільки остаточне рішення про його винуватість за вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку ще не набрало законної сили.

З огляду на викладені в клопотанні підстави, суд вважає, що в діях засудженого ОСОБА_3 відсутній умисел на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а тому, це свідчить про відсутність, передбаченої ч.2 ст.78 КК України складової скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направлення засудженого для його відбування, як його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку із чим суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.

Керуючись ст.166 КВК України, ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання фахівця Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1