Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2822/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.436-2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000137 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 11 травня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Майстрів, Новоград-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ОСОБА_8 виправдати. Вважає вирок незаконним та необгрунтованим, оскільки крім показів свідків інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 не встановлено. Зазначає, що судом не враховано, що покази свідків - це їх суб`єктивна оцінка певних висловлювань.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_8 . визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, відповідно до Указа Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан.

29.06.2022 ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Високопічського старостинського округу, що знаходиться у с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, діючи умисно, заперечував збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, а також глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації.

З метою реалізації свого злочинного умислу, будучи достовірно обізнаним про факт здійснення збройної агресії РФ проти України, зокрема шляхом повномасштабного військового вторгнення, діючи умисно з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед населення, ОСОБА_8 в період з 10 год. по 12 год. 29.06.2022 року у присутності працівників Високопічського старостинського округу, діючи умисно, заперечив збройну агресію Російської Федерації, розпочату у 2014 році, шляхом усного висловлення твердження про недостовірність фактів вчинення воєнних злочинів військовослужбовцями ЗС РФ стосовно цивільного населення, а також про те, що до масових руйнувань міст й інфраструктури України причетні військовослужбовці Збройних Сил України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 в той же час у присутності працівників Високопічського старостинського округу, діючи умисно, глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, шляхом усного висловлення твердження про те, що вони здійснюють контроль над порядком у місті, надають допомогу місцевому населенню, захищають квартири та будинки цивільного населення від мародерів.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в умисному запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.436-2 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав та пояснив, що 29.06.2022 року він прибув до старости Високопічського старостинського округу, щоб зареєструватися як ВПО і ніяких конфліктів під час перебування в приміщенні ради у нього із старостою та іншими особами не було. Зазначив, що на час перебування його в с. Костянтинівка поблизу Мелітополя, ЗСУ там не було, оскільки територія була окупована. Після окупації Мелітополя він виїхав, а дружина залишилася на окупованій території. Свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він ніколи не бачив.

Аналогічні пояснення обвинувачений надав під час апеляційного розгляду та уточнив, що свідків, які були допитані судом, він не знає і ніяких відносин з ними не має, не може пояснити в зв`язку з чим вони дали такі показання проти нього.

Проте, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на :

- показах свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює старостою Високопічського старостінського округу Тетеревської сільради та до неї 26.06.2022 року звернувся ОСОБА_8 для реєстрації як внутрішньо переміщена особа, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю певних документів. Повторно ОСОБА_12 звернувся до неї 29.06.2022 та під час оформлення статусу ВПО розповідав, що російські військові які знаходяться в Мелітополі охороняють людей, а ЗСУ знищують будинки;

- показах свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює в ЦНАПІ Тетеревської сільради. 29.06.2022 року ОСОБА_12 прийшов зареєструватися як ВПО, під час чого розповідав про те, що в окупованому Мелітополі російські військові захищають людей, а військові ЗСУ руйнують будинки;

- показах свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що працює двірником в сільській раді та 29.06.2022 під час виконання своїх службових обов`язків проходив повз кабінет старости ОСОБА_11 та чув, як ОСОБА_8 під час розмови із старостою вихваляв російські війська та казав, що вони захищають місто, а збройні сили України бомблять місто;

- показах свідка ОСОБА_10 , який підтвердив суду першої інстанції, що 29.06.2022 він знаходився в приміщенні сільської ради та став свідком того, як ОСОБА_8 вихваляв російські війська як захисників мешканців м.Мелітополя.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України, а саме :

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2022 року за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , які розповіли та показали на місці як 29.06.2022 близько 10 години у приміщенні старости Високопічського Старостінського округу за адресою Висока Пічь вул. Чуднівська, 1, ОСОБА_8 вихваляв дії російських військових (а.п.57-59);

- витягом з ЄРДР № 0000137 від 19.07.2022 з якого вбачається, що ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Високопічського старостинського округу Житомирського району та області, в присутності мешканців вказаного населеного пункту заперечував збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році та глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році та представників збройних форсувань РФ (а.п.68).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів відповідно до ст.94 КПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, оскільки покази свідків, які були допитані судом, це лише їх суб`єктивна оцінка певних висловлювань ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст.84 КК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтвердив, що із свідками, які були допитані судом у нього ніяких відносин не має, а отже і підстави оговорювати обвинуваченого у свідків відсутні.

Крім того, клопотання про визнання доказів недопустимими сторона захисту не заявляла, як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, а колегія суддів підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання наведених доказів недопустимими не вбачає.

Доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, колегія суддів вважає необгрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 436-2 КК України кримінально карним діянням є виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Об`єктивною стороною вказаного кримінального правопорушення являється - публічність закликів, яка передбачає, що форма їх прояву розраховані на обов`язкове сприйняття інформації іншими особами. Такі заклики можуть бути здійснені в кількох формах: при безпосередній присутності третіх осіб або із застосуванням технічних засобів масового інформування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який непрацевлаштований, має статус внутрішньо переміщеної особи, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого та дійшов висновку про можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75, 76 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому врахував всі обставини.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому підстав для скасування вироку суду, який є законним та обгрунтованим, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 11 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді: