1-кп/205/468/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000685 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-14.12.2009 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-06.07.2010 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 14.10.2011 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07.10.2011 року достроково, не відбутий строк 6 місяців 4 дні;

-05.04.2012 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

-23.04.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

-13.02.2014 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ст. 76, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-02.04.2014 роки Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-07.05.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

-17.11.2014 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 17.11.2014 з залу суду на підставі ст. 1 ЗУ «Про амністію»;

-27.05.2015 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2, 353 ч.1, 70 ч.1, ст. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 10 днів;

-22.06.2015 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 10 днів;

-27.08.2015 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 05.07.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-26.09.2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 5 років;

-04.12.2018 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі;

-11.02.2019 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі;

-17.07.2019 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі;

-06.12.2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі;

-22.01.2020 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 5 років;

-04.03.2020 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч.ч. 1,4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився з місць позбавлення волі 26.05.2021 року по відбуттю покарання;

-06.12.2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК Украни до 2 років позбавлення волі;

-07.12.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

-22.02.2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-29.08.2022 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч.ч. 1,4 ст. 70, ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі;

-26.10.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.353, ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-18.05.2023 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.353, ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, а також проти авторитету органів державної влади, судимість за які не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні, корисливі кримінальні правопорушення проти власності і авторитету органів державної влади. Так, ОСОБА_3 07.10.2021 року, приблизно о 13.40 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , керуючись кримінально протиправним умислом, спрямованим на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який при собі мав мобільний телефон марки «Nokia 3.4 ТА-1283 DS 3/64 Grey» та повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що він є працівником поліції, продемонструвавши при цьому, невстановлений досудовим слідством документ, який видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим, присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки належного ОСОБА_5 мобільного телефону, попрохав останнього передати мобільний телефон, який знаходився у його користуванні та належав матері ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_3 , вважаючи, що він зобов`язаний виконати правомірну вимогу працівника правоохоронного органу, добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Nokia 3.4 ТА-1283 DS 3/64 Grey», вартість якого становить 3637,00 грн. У свою чергу, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 помилково сприйняв його як працівника Національної поліції України, та що він отримав чуже майно шляхом обману, бажаючи вчинити свій злочин до кінця, повідомив ОСОБА_5 , що його мобільний телефон залишиться у нього для подальшої перевірки. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 3637, 00 грн.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 08.10.2021 року, приблизно о 14.45 годині, перебуваючи біля будинку №17А вул. Юрія Кондратюка в м. Дніпро, керуючись кримінально протиправним умислом, спрямованим на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який при собі мав мобільний телефон марки «Redmi 9С NFC Midnight Gray, 3GB RAM 64GB ROM» та повідомив ОСОБА_8 неправдиві відомості про те, що він є працівником поліції, продемонструвавши при цьому, невстановлений досудовим слідством документ, який видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим, присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки належного ОСОБА_7 мобільного телефону, попрохав останнього передати мобільний телефон марки «Redmi 9С NFC Midnight Gray, 3GB RAM 64GB ROM», який знаходився у його користуванні та належав матері ОСОБА_9 . ОСОБА_7 будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_3 , вважаючи, що він зобов`язаний виконати правомірну вимогу працівника правоохоронного органу, добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Redmi 9С NFC Midnight Gray, 3GB RAM 64GB ROM», вартість якого становить 4021,57 грн. У свою чергу, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 помилково сприйняв його як працівника Національної поліції України, та що він отримав чуже майно шляхом обману, бажаючи вчинити свій злочин до кінця, повідомив ОСОБА_7 , що його мобільний телефон залишиться у нього для подальшої перевірки. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 4021,57 грн.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 08.10.2021 року, приблизно о 14.55 годині, перебуваючи біля будинку № 46 по вул. Велика Діївська в м. Дніпро, керуючись кримінально протиправним умислом, спрямованим на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та повідомив останній неправдиві відомості про те, що він є працівником поліції, продемонструвавши при цьому, невстановлений досудовим слідством документ, який видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим, присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки належного ОСОБА_11 мобільного телефону, попрохав останню передати мобільний телефон, який знаходився у її користуванні. На що ОСОБА_12 повідомила, що її мобільний телефон знаходиться вдома. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій кримінально протиправний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, запропонував ОСОБА_11 прослідувати до її місця мешкання, на що остання погодилася. В цей же день, тобто 08.10.2021 року, приблизно 15.10 год., ОСОБА_12 , будучи впевнена у доброчесних намірах ОСОБА_3 , вважаючи, що вона зобов`язана виконати правомірну вимогу працівника правоохоронного органу, перебуваючи на сходах другого поверху будинку АДРЕСА_4 , добровільно передала ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Redmi 7А Matte Blak, 2GB RAM 32GB ROM», який знаходився у її користуванні та належав матері ОСОБА_13 , вартість якого становить 2039,15 грн. У свою чергу, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що ОСОБА_12 помилково сприйняла його як працівника Національної поліції України, та що він отримав чуже майно шляхом обману, бажаючи вчинити свій злочин до кінця, повідомив ОСОБА_11 , що її мобільний телефон залишиться у нього для подальшої перевірки. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення почину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 майнову шкоду у розмірі 2039,15 грн.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 12.10.2021 року, приблизно о 14.30 годині, перебуваючи біля будинку №12 по вул. Коробова в м. Дніпро, керуючись кримінально протиправним умислом, спрямованим повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який при собі мав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7 -GB ROM» та повідомив ОСОБА_14 неправдиві відомості про те, що він є працівником поліції, продемонструвавши при цьому, невстановлений судовим слідством документ, який видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим, присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки належного ОСОБА_14 мобільного телефону, попрохав останнього передати мобільний телефон, який знаходився у його користуванні та належав батьку ОСОБА_15 . ОСОБА_14 будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_3 , вважаючи, що він зобов`язаний виконати правомірну вимогу працівника правоохоронного органу, добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7 64GB ROM», вартість якого становить 1383,00 грн. У свою чергу, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що ОСОБА_14 помилково сприйняв його як працівника Національної поліції України, що він отримав чуже майно шляхом обману, бажаючи вчинити свій злочин до кінця, повідомив ОСОБА_14 , що його мобільний телефон залишиться у нього для подальшої перевірки. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_15 майнову шкоду у розмірі 1383,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , не оспорюючи фактичні обставини справи, вину визнав повністю, підтвердив час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень, суду пояснив, що дійсно 07.10.2021, 08.10.2021 та 12.10.2021 року він помічав малолітніх дітей та розповідав їм, що він є працівником правоохоронних органів та для перевірки мобільних телефонів просив дітей віддати їх йому, діти вірили йому, вважаючи, що він є працівником правоохоронного органу та віддавали мобільні телефони, які мали при собі. Після чого, обвинувачений разом із мобільними телефонами потерпілих зникав з місця вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він самостійно виготовив документи, а саме, купив службове посвідчення та вклеїв в нього відповідний бланк, тим самим, присвоїв владні повноваження службової особи.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінальних правопорушень, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у:

-заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України;

-самовільному присвоєнні владних повноважень, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст.353 КК України

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів; вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним діянь, які відноситься до категорії нетяжкого злочину та кримінального проступку, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, одружений, який на утриманні не має малолітніх або неповнолітніх дітей, характеризується посередньо.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Водночас слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 26.10.2022 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.353, ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, з яким, в частині призначеного покарання, останній не погодився, та подав апеляційну скаргу. Так, згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13.03.2023 року, апеляційна скарга обвинуваченого залишена без задоволення, а вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 року без змін. Не погоджуючись з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.03.2023 року, обвинуваченим ОСОБА_3 подано касаційну скаргу на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року. Так, ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.06.2023 року відмовлено засудженому ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року щодо нього.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.05.2023 року, за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (трьох) місяців, який набрав законної сили у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до Стаття 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

А тому, враховуючи вищезазначене, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.05.2023 року, а дане кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.05.2023 року, то суд має призначити покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному провадженні не обирався, тому початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 5719-21 від 10.11.2021 року, витрати на яку складають 343,22 грн., судову товарознавчу експертизу № 5720-21 від 10.11.2021 року, витрати на яку складають 343,22 грн.; судову товарознавчу експертизу № 5859-21 від 11.11.2021 року, витрати на яку складають 343,22 грн.; судову товарознавчу експертизу № 6195-21 від 23.11.2021 року, витрати на яку складають 343,22 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст. 353КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

- за ч.1 ст.353 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком суду у виді двох років шести місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання за даним вироком строк відбуття покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 343,22 грн. (триста сорок три гривні 22 копійки), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 5719-21 від 10.11.2021 року; 343,22 грн. (триста сорок три гривні 22 копійки), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 5720-21 від 10.11.2021 року; 343,22 грн. (триста сорок три гривні 22 копійки), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 5859-21 від 11.11.2021 року; 343,22 грн. (триста сорок три гривні 22 копійки), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6195-21 від 23.11.2021 року.

Речові докази, якими було визнано:

мобільний телефон марки Redmi 7A, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який передано під зберігальну розписку законному представнику потерпілої ОСОБА_13 вважати повернутим потерпілому за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1