Справа № 298/67/23
Номер провадження 1-в/298/15/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

провідного інспектора Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Великий Березний, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, для відбування призначеного покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В обґрунтування подання зазначено, що за час перебування на обліку засуджений не з`явився на реєстрацію 01.06.2022 року. 02.06.2022 року засудженому було скеровано виклик на 10.06.2022 року, однак він до органу з питань пробації не прибув. 13 червня 2022 року засудженому надіслано повторний виклик на 22.06.2022 року, за яким він теж не з`явився.

Вказується, що фахівцем ІІ категорії ОСОБА_6 було відвідано по місцю проживання засудженого та вдома його не було.

24 червня 2022 року розпочаті першочергові заходи щодо можливого встановлення місця перебування засудженого.

6 липня 2022 року засуджений прибув до Ужгородського РС №1, де надав пояснення про неявку на реєстрацію 01.06.2022 року через те, що перебував у місті Самбір, йому було винесено письмове попередження та проведено профілактичну бесіду, повторно роз`яснено порядок відбування покарання і наслідки ухилення від відбування покарання. Однак 02.11.2022 року засуджений ОСОБА_5 повторно не з`явився на реєстрацію. 7 грудня 2022 року засуджений прибув до Ужгородського РС №1, де в нього було відібрано пояснення про неявку на реєстрацію, і пояснив, що 02.11.2022 року він не зміг з`явитися на реєстрацію, так як його не відпустили з тимчасової неофіційної роботи, однак офіційно підтвердити сказане не зміг. З засудженим було проведено профілактичну роботу.

У поданні зазначається, що засуджений ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягався, нового злочину не вчиняв. Згідно характеристики Великоберезнянської селищної ради скарг на його поведінку від імені мешканців територіальної громади в селищну раду не поступало.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився. Враховуючи положення ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання без участі засудженого.

У судовому засіданні представник органу з питань пробації ОСОБА_4 послалася на обставини, викладені у поданні, та просила таке задовольнити. Пояснила, що засуджений два рази не з`явився на реєстрацію, додавши, що після направлення подання до суду засуджений жодного разу не порушив обов"язок щодо явки на реєстрацію до органу з питань пробації.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив стосовно задоволення подання органу пробації. Наголосивши на тому, що не дивлячись на те, що засуджений ОСОБА_5 допустив дві неявки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, останній дотримується належної правової поведінки, до адміністративної відповідальності не притягався, нового злочину не вчинив, продовжує виконувати покладені на нього вироком суду обов`язки.

Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та на нього покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За розпорядженням Старосамбірського районного суду Львівської області від 3 лютого 2022 року вказаний вирок надійшов на виконання до Ужгородського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та таким був прийнятий до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

За ч.ч. 3, 4 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язок і чи можна розглядати факти, викладені у подані органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Виходячи з назви та змісту ст.50 КК України (Поняття покарання та його мета), законодавець ставить за необхідне декілька цілей покарання, зокрема виправити засудженого, запобігти вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами, тобто покарання пов`язано з діяльністю, що випливає із факту закінчення злочину і необхідності застосування певного виду та строку покарання відповідно до КК України.

Цей захід є відтворенням головної запобіжної мети цього етапу, а саме: запобігання вчиненню нового злочину з боку самого засудженого, а також застереження інших осіб від вчинення злочинів на прикладі засудженого, утримання їх від можливості вчинення подібних діянь.

Таким чином, суд зауважує, що кримінальне покарання не є карою в розумінні кримінально-правової доктрини, а лише способом для виправлення антисоціальної поведінки особи і запобігання вчинення нових злочинів.

З матеріалів особової справи №16/75/2022 вбачається, що в діях ОСОБА_5 відсутня систематичність неявок на реєстрацію до Ужгородського районного сектору№1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, наведені в поданні обставини не є достатніми, щоб вважати допущені засудженим дві неявки на реєстрацію в орган з питань пробації прямим ухиленням від відбування покарання згідно вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року.

Так, ОСОБА_5 згідно матеріалів особової справи, 1 червня 2022 року не з`явився на реєстрацію, про що 6 липня 2022 року надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не з"явився на реєстрацію 1 червня 2022 року, так як більше місяця знаходився в м.Самбір, де працював. Також ОСОБА_5 не з"явився на реєстрацію в орган з питань пробації 2 листопада 2022 року і 7 грудня 2022 року надав письмові пояснення, що не з`явився на реєстрацію, оскільки знаходився у м. Новий Самбір, де його не відпустили з роботи.

При цьому, даних щодо подальшого невиконання ОСОБА_5 покладеного на нього вироком суду обов`язку щодо періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, представником органу з питань пробації під час судового розгляду подання не надано, а навпаки надано листок реєстрації, за відомостями якого ОСОБА_5 продовжує виконувати покладені на нього вироком суду від 29.12.2021 року обов`язки, зокрема щодо періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На думку суду, дві неявки ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації, хоч і є порушенням покладених на нього судом обов`язків як засудженого, але немає підстав вважати, що вони по своїй суті систематичні та є достатніми, щоб вважати їх прямим ухиленням від відбування покарання згідно вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року.

В ході дослідження судом матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 також встановлено, що останній за період перебігу іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутні відомості і про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім цього, за даними характеристики виданої Великоберезнянською селищною радою №141, відносно засудженого ОСОБА_5 , останній не характеризується негативно.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу ОСОБА_5 та відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, враховуючи, що останній до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчиняв, продовжує з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, суд приходить висновку, що подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 371, 372, 375, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання згідно вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року відмовити.

Матеріали особової справи №16/75/2022 відносно ОСОБА_5 повернути до Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1