Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7576/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 червня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) строком до 17.08.2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі надані докази, які свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України, а також про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що приймаючи рішення слідчий суддя не достатньо дослідив дані про особу підозрюваного. Вважає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. Також, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, зміни показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення від кримінальної відповідальності. Вказує, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що у СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000186 від 12.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 10.06.2018 у вечірній час, знаходячись поблизу місцевого ставка в с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на вчинення стосовно малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зґвалтування із застосування фізичного насильства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, у вказаний період часу та місці, ОСОБА_8 , перебуваючи разом з малолітньою ОСОБА_10 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування із застосуванням фізичної сили щодо малолітньої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою, всупереч її волі, повалив малолітню ОСОБА_10 на землю, сів поверх неї і утримуючи потерпілу у лежачому положенні, не дозволяючи, щоб остання могла чинити опір, продовжуючи свій злочинний намір та дії, протиправно опустив її труси, оголивши таким чином ноги та статеві органи потерпілої, оголив свій статевий орган та вступив у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства (зґвалтування).

Окрім цього, в кінці серпня 2018 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вступ у природні статеві зносини з неповнолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, при цьому достовірно знаючи про її вік, та незважаючи на це, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з нею у природні статеві зносини.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, у період часу з кінця серпня 2018 року по серпень 2020 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_8 , по мобільному телефону назначав зустрічі ОСОБА_10 поруч із садом, який знаходиться поблизу с. Славів Черняхівського району, куди приїжджав автомобілем марки СНЕRУ сірого кольору.

В подальшому, у період часу з кінця серпня 2018 року по серпень 2020 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прибували до різних місцях Черняхівського та Володарськ - Волинського районів, зокрема в с. Калинівка Володарськ - Волинського району Житомирської області та до Селянщинського спортивного ліцею Черняхівського району Житомирської області та перебуваючи в інших місцях на території Черняхівського району, які в ході досудового розслідування не встановлено, де ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при цьому достовірно знаючи про вік ОСОБА_10 , та незважаючи на це, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з ОСОБА_10 , яка не досягла шістнадцятирічного віку у природні статеві зносини.

Крім цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку 07.08.2020 о 15 год у зазначений час попередньо домовившись про зустріч по мобільному телефону з ОСОБА_10 , достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з ОСОБА_10 , яка не досягла шістнадцятирічного віку у природні статеві зносини.

В межах даного кримінального провадження 13.06.2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 155 КК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог Закону дотримався.

Здійснив аналіз доказів, який дає достатні підстави вважати повідомлену ОСОБА_8 підозру за ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 155 КК України обґрунтованою.

Вмотивовано вказав і про доведеність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та доведеності ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри сторона захисту апеляційну скаргу не подавала.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду не встановлено факту порушення підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених на нього оскаржуваною ухвалою слідчого судді. Прокурор підтвердив вказаний факт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що органами досудового слідства не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливо виключно в умовах тримання його під вартою.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя не врахував наявність зазначених ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними. Ризик, на який посилається прокурор, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею не встановлено з урахуванням особи підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого (ч.1 ст.155 КК України) та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 152 КК України), за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, на думку апеляційного суду, не можуть бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею недостатньо враховані дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі дані слідчим суддею враховано та зазначено, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Крім того, згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді на нього покладено обов`язки утримуватися від спілкування з потерпілою.

Доводи прокурора про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки прокурором не надано доказів порушення ОСОБА_8 покладених на нього за оскаржуваною ухвалою обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту (цілодобово) зможе повною мірою забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 червня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) строком до 17.08.2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: