У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.10.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, змінити йому запобіжний захід на заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та доповнення до неї.

Апелянт зазначає, що оголошення його у розшук не відповідає дійсності. Вказує, що прокурором не доведено ризику впливу на потерпілого та свідків.

Зазначив, що 4 роки проживав за місцем реєстрації з сім`єю, та відносно нього, скарг відносно нього не поступало.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що досудове розслідування проведено не об`єктивно, без розгляду усіх версій, висновки слідства є хибними, а дане кримінальне провадження сфабриковано та штучно створена.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000001, 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Суд першої інстанції вважав переконливими та такими, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у цьому провадженні, оскільки вони належним чином мотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами. Зокрема, ОСОБА_5 після вчинення кримінальних проваджень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років, з урахуванням збільшення об`єму обвинувачення, відносно обвинувачення, врахованого при обранні запобіжного заходу, маючи можливість вільно пересуватися, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, а також ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни їх показань.

На переконання суду першої інстанції, інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним ризикам, обставини існування яких виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. При цьому, суд першої інстанції не визначив розмір застави, оскільки відносно ОСОБА_5 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 не подавав заяви про бажання брати участь в апеляційному розгляді, про дату та час розгляду апеляційної скарги повідомлений. Захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 надіслали клопотання про проведення апеляційного розгляду без їх участі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані матеріали та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ці вимоги закону дотримані при розгляді клопотання.

Крім того, положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового розгляду та з огляду на перевірені в порядку ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент продовження дії запобіжного заходу дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Колегія суддів наголошує, що апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку доведеності висунутого обвинувачення та інших доводів, про які зазначає апелянт по суті обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження запобіжного заходу у судовому засіданні.

Водночас, вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції 19.12.2022 до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000001 від 06.06.2022 щодо ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2022 в кримінальному провадженні № 0000021 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою на строк до 30.12.2022.

20.12.2022 до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000021 від 10.01.2022 щодо ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2022 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.02.2023.

Відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.01.2023 матеріали кримінальних проваджень: за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст 127, ч. 1 ст. 309 КК України та справу за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суд від 10.02.2023 кримінальне провадження за № 0000001, 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, направлено на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.04.2023 включно, який в подальшому продовжувався.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення врахував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких, у разі доведеності вини, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується останній, дійшов правильного висновку, що з урахуванням збільшення об`єму обвинувачення, відносно обвинувачення, врахованого при обранні запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи можливість вільно пересуватися, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни їх показань.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені у клопотанні прокурора ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Окрім того, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо не визначення розміру застави, оскільки відносно ОСОБА_5 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним.

Посилання обвинуваченого на те, що він має зареєстроване місце проживання і оголошення його у розшук є безпідставним, не є достатніми підставами для обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ризики, що були підставами для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

Тому, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт, не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3