Справа № 442/3411/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/682/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Самбора Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, не депутата, не адвоката, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, востаннє: 13.06.2019 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого умовно достроково від відбування покарання згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2022 за ст.81 КК України на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 26 днів,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 19.05.2023. ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.05.2023 покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.360 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.06.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, умовно - достроково звільнений від відбування покарання згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2022 за ст.81 КК України на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 26 днів та визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, 07 березня 2023 року, приблизно о 07 год 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи у під`їзді №3 будинку АДРЕСА_2 , побачив інтернет - кабель, який вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_7 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають жителі вказаного будинку, переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, діючи в умовах воєнного стану, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу проник у під`їзд №3 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де використовуючи заздалегідь підготовлені плоскогубці - кусачки, зрізав та умисно, таємно викрав 90 метрів інтернет - кабелю з маркуванням ЗАО «Белтелекабель» КСБПП 25x02x0,52, який належить ПрАТ «Київстар» вартістю 5657 гривень 40 копійок, та заховавши його до сумки - рюкзака, який мав із собою виніс його за межі під`їзду вказаного будинку з метою його подальшої реалізації, тобто привласнив викрадене майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв ПрАТ «Київстар» майнову шкоду на загальну суму 5657 гривень 40 копійок.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № № 2915-ІХ від 07.02.2023 року (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив повторне, таємне викрадення з під`їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , належного ПрАТ «Київстар» інтернет - кабелю на загальну суму 5657 грн 40 коп., тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, ОСОБА_7 , 07 березня 2023 року о 07.00 год., переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих, шляхом вільного доступу проник у під`їзд №3 багатоквартирного будинку №76 на вулиці Самбірська в місті Дрогобичі Львівської області, де використовуючи заздалегідь підготовлені плоскогубці - кусачки за допомогою яких зрізав та демонтував інтернет - кабель з маркуванням ЗАО «Белтелекабель» КСБПП 25x02x0,52, довжиною 90 м, який належить ПрАТ «Київстар», що знаходився між під`їздами №3 - №4 вказаного будинку, умисно пошкодивши при цьому телекомунікаційну мережу, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг - припинення доступу до домашнього інтернету приблизно на 72 години для 57 абонентів, які обслуговуються ПрАТ «Київстар».

Таким чином, ОСОБА_7 умисно пошкодив телекомунікаційну мережу, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 360 КК України - як умисне пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В мотивах своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що з таким вироком погодитись не може, оскільки 31 травня 2023 року ухвалення вироку відбувалось без згоди ОСОБА_7 на призначення покарання, судом не виконано вимоги, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснено ОСОБА_7 наслідків укладення такої угоди.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 360 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується та не може бути оскаржений.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що 19.05.2023 між підозрюваним ОСОБА_7 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 та прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_10 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України, а саме:

-за ч.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.360 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.06.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, умовно - достроково звільнений від відбування покарання згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2022 за ст.81 КК України на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 26 днів та визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Справа судом першої інстанції була розглянута в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України та затверджена зазначена вище угода про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному кримінальному провадженні представником потерпілого ПрАТ «Київстар» - уповноваженого на підставі довіреності №213 від 23.03.2020 директором ПП «Техноком» ОСОБА_12 дана прокурору письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокуром.

Прокурор в суді першої інстанції, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України, в обсязі обвинувачення (підозри). Прицьому судом першої інстанції обвинуваченому було роз`яснено наслідки укладання такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Відтак, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що 31 травня 2023 року ухвалення вироку відбувалось без його згоди на призначення покарання, а також те, що судом першої інстанції не виконано вимоги, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснено обвинуваченому наслідків укладення такої угоди, не беруться колегією суддів до уваги , як безпідставні та надумані.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд першої інстанції належним чином врахував усі конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і те, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та сприяння розкриттю злочину та обставин, які обтяжують покарання рецидив злочину.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, із узгодженим у ній сторонами кримінального провадження покаранням, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу. Підстав для призначення у справі нового розгляду у суді першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 419, КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4