Справа № 754/6008/23
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2023 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 05.05.2023 року звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що на теперішній час існують об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 , а саме: повідомлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України є необгрунтованою, 03.01.2023 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 не вилучено жодних наркотичних засобів, їх аналогів чи прекурсорів, а також встановлено, що в період часу з 03.01.2023 року по 09.02.2023 року ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні і жодного разу з моменту проведення обшуку до моменту затримання на кордоні жодного разу не було викликано для проведення будь-яких слідчих дій і не допитано у будь-якому статусі у вказаному кримінальному провадженні; крім висновку експерта № СЕ-19/111-23/2550-БЛ від 27.01.2023 та висновку експерта № СЕ/19-111-23/2568-БЛ від 27.01.2023 доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України не надано.

Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

ОСОБА_6 сумлінно виконував вказану ухвалу слідчого судді, про що може свідчити відповідь на АЗ з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, згідно якої ОСОБА_6 перебував на обліку в Солом`янському УП ГУНП у м. Києві, як особа відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і за час проведення перевірок, порушень дотримання ОСОБА_6 обмежень покладених на нього судовим рішенням не виявлено.

Сторона захисту наголошує, що у період з 03.01.2023 року з його підзахисним не проведено жодної слідчої дії.

Сторона захисту ще раз наголошує, що на момент відмови в перетині кордному його підзахисному ОСОБА_6 09.02.2023 року і подальшому затриманні - останньому не було повідомлено про підозру у будь-якому кримінальному провадженні і посилання слідчого судді при постановленні ухвали 04.04.2023 року, що спроба ОСОБА_6 перетнути державний кордон, після проведення обшуків і вилучення зброї є підтвердженням можливості ухилитись від органів досудового розслідування і суду спростовується наведеним вище.

У зв`язку з викладеним адвокат ОСОБА_4 просить слідчого суддю змінити ОСОБА_6 продовжений згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановивши відповідні обмеження згідно ст. 179, 194 КПК України.

В разі неможливості змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - змінити запобіжний захід в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначити, згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання підтримали в повному обсязі, просять задовольнити з наведених в ньому підстав.

Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання. При цьому зазначив, що Київським апеляційним судом 03.05.2023 року ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року про продовження строків запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 залишено бе змін. Доводи на які посилаються захисники підозрюваного в судовому засіданні були перепровірені вже апеляційним судом, перевірені доводи обгрунтованості підозри, ризиків, також були перевірені матеріали кримінального провадження. Апеляційна інстанція прийшла до висновку, про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкремінованих йому дій, обгрунтованість підозри, а ризики повністю актуальні та підтверджують актуальність перебування ОСОБА_6 під вартою. Тобто всі докази перевірені, як висновок відсутність підстав в зміні запобіжного заходу. Досудове розслідування триває, ризики які стали підставою для застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а далі при продовженні строку запобіжного заходу не змінились, не зменшились, просить у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 26.08.2022 року, за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Одним із підозрюваних є ОСОБА_6 , якому 10.02.2023 року повідомлено про підозру за ч.1 ст. 263 КК України, далі, цьогож дня 10 лютого 2023 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів, наркотичних засобів в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст307 КК України, а також у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 затриманий о 03:39 год. 10.02.2023 року.

Далі, 07.03.2023 року Київським апеляційним судом ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 60 днів, а саме до 02.06.2023 року, без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя не надає оцінку ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки це питання відноситься до компетенції апеляційної інстанції.

Згідно ухвали Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 04.04.2023 року залишено без змін.

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі тверджень сторони захисту про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Це слід робити з урахуванням низки відповідних нових обставин, які не розглядалися судом та можуть підтверджувати відсутність таких ризиків, або свідчити про незначний їх ступінь, та можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3-4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

У клопотанні адвокат ОСОБА_4 вказує, що підозрюваному ОСОБА_6 можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або в разі неможливості зміни запобіжного заходу визначити розмір застави, з тих підстав, що підозра відносно останнього є необґрунтованою, під час обшуку у ОСОБА_6 не виявлено наркотичних засобів, прекурсорів та їх аналогів, з 03.01.2023 року по 09.02.2023 року ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні і жодного разу з моменту проведення обшуку до моменту затримання на кордоні жодного разу не було викликано для проведення будь-яких слідчих дій і не допитано у будь-якому статусі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований виключно, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а слідчий суддя під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний встановити врахувати обставини перелічені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, яка визначає класифікацію кримінальних правопорушень, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України відноситься до тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Посилання сторони захисту на дані обставини, не може служити підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки дані твердження сторони захисту, не спростовують наявність ризиків визначених при обранні та в подальшому при продовженні запобіжного заходу.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який - у виді домашнього арешту, оскільки обставини, які враховувались раніше судом при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та були переглядом в апеляційній інстанції не змінилися, ризики не зменшились. Наведені захисником обставини - не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не спростовують вищенаведених висновків суду.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 194, 201, 309, 372 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч 3 ст. 307 КК України,-.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошено о 14:30 год. 17.05.2023 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1