Провадження № 1-кс/592/4404/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002576, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із середньо освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про воєнний стан в Україні, у тому числі і на території міста Суми, раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин при наступних обставинах.

Так, у період часу з 10:00 год. 07.07.2023 по 11:00 год. 07.07.2023 ОСОБА_5 знаходився в м. Суми по вул. Засумська, поблизу буд. 3, біля комунальної установи Сумської гімназії № 1. Після чого ОСОБА_5 побачив велосипед , марки «Superiop», моделі - «XC 870», який знаходився на центральному крилі Сумської гімназії № 1. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду марки «Superiop», моделі - «XC 870», що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що поблизу відсутні сторонні особи та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу взяв велосипед, марки «Superiop», моделі - «XC 870», вартість якого, відповідно до показів наданих в ході допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.07.2023, становить 15 000 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_7 , з яким покинув територію Сумської гімназії № 1 по вул. Засумська у м. Суми.

У подальшому ОСОБА_8 , попрямував на вул. Шевченка у м. Суми, де здійснив продаж вищевказаного велосипеда ОСОБА_9 за 1000 грн., тобто розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 15 000 грн.

08.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0002576 від 08.07.2023.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, вважає що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав і просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначивши, що він не заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого злочину. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки шкода потерпілому відшкодована та ОСОБА_5 співпрацює зі слідством, сам з`являється до слідчого за першим викликом.

Заслухавши сторони кримінального провадження, та перевіривши надані докази, приходжу до наступних висновків. Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002576, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2023 за ч.4 ст. 185 КК України.

08.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема підтверджуються: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 07.07.2023 проведений за адресою: АДРЕСА_2 ; - протоколом огляду місця події від 07.07.2023 проведений за адресою: м. Суми, Засумська 12-А; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання в умовах поза візуальним та аудіо спостереженням зі свідком ОСОБА_9 ; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч. 1 вказаної норми права.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який офіційно не працює, є раніше судимою особою за корисливі злочини, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став.

Наявність вищевикладених обставин, тяжкість можливого покарання за вчинене, в даному випадку, не є безумовною підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Доведені прокурором обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого судді, даний ризик є цілком виправданим, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела прибутку, після звільнення з місць позбавлення волі знову потрапив в поле зору правоохоронних органів та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.

Доведені прокурором обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може чинити тиск на потерпілу ОСОБА_10 з метою зміни її свідчень.

Суд вважає необґрунтованими та не доведеними доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обгрунтуванні ризику втечі є неприпустимим посилання лише на тяжкість злочину та суворість можливого покарання. ЄСПЛ наголошує на тому, що цеи? ризик потрібно визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити і?і? настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер підозрюваного (обвинуваченого), и?ого моральні якості, професію, місце проживання, маи?новии? стан, сімеи?ні зв`язки, зв`язки з державою, у якіи? він зазнає кримінального переслідування, и?ого міжнародні контакти (рішення у справах «Летелье проти Франціі?» від 26 червня 1991 р., «Томазі проти Франціі?» від 27 серпня 1992 р., «В. проти Швеи?царіі?» від 26 січня 1993 р., «Мансур проти Туреччини» від 8 червня 1995 р.,«Іліи?ков проти Болгаріі?» 26 липня 2001 р., «Шишков проти Болгаріі?» від 9 січня 2003 р., «Долгова проти Росіі?» від 2 березня 2006 р., «Мамедова проти Росіі?» від 1 липня 2006 р., «Єлоєв проти Украі?ни» від 6 листопада 2008 р., «Свершов проти Украі?ни» від 27 листопада 2008 р., «Москаленко проти Украі?ни» від 20 травня 2010 р., «Хаи?редінов проти Украі?ни» від 14 жовтня 2010 р., «Прокопенко проти Украі?ни» від 20 січня 2011 р., «Ідалов проти Росіі?» від 22 травня 2012 р., «Таран проти Украі?ни» від 17 жовтня 2013 р.).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику.

Оцінюючи сукупність встановлених обставин, які визначені ст. 178 КПК України, останні свідчать, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику, доведеного в судовому засіданні.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності встановлених ризиків передбачених у п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, заборонити спілкування з потерпілими та свідком у вказаному кримінальному провадженні, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику, за відсутності даних про негативний влив підозрюваного з його сторони на процес кримінального провадження.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, зокрема на строк не більше двох місяців.

Частиною 6 ст.181 КПК передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002576, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування до 31 серпня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкування з потерпілою та свідком у вказаному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу та покладення обов`язків на підозрюваного до 31 серпня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Сумському РУП ГУНП в Сумській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 .

Копію ухвали негайно після проголошення вручити підозрюваному, прокурору, слідчому, захиснику.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України слідчому повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1