Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1336/23
Номер провадження 1-кс/530/366/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не маючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше працював у військовій частині НОМЕР_1 , не судимому, у вигляді особистого зобов`язання, -

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000398 від 22.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Старший слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваномуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді особистого зобов`язання.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, щоОСОБА_4 , раніше був призначений Наказом Міністерства Оборони України № 154 від 26.05.2023 року у військову частину НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 18.08.2023, строком на 90 діб.

Однак, ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, ОСОБА_4 , 22.08.2023 о 06 годині 06 хвилин знаходився біля банкомату відділення КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: Полтавський район сел. Котельва, вул. Полтавський шлях, 208.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення гаманця з грошовими коштами в сумі 8 500 грн. 00 коп., котрий знаходився поруч з банкоматом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку взяв до рук гаманець та відкривши його побачив в ньому грошові кошти в сумі 8 500 грн 00 коп., оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і власника гаманця не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, шляхом вільного доступу, таємно заволодів грошовими коштами в сумі 8 500 грн. 00 коп., взявши до рук гаманець з грошима пішов до автомобіля котрим приїхав.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, належним потерпілому ОСОБА_6 ..

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті вчиненої крадіжки ОСОБА_4 завдав потерплому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 8 500 грн. 00 коп..

31.08.2023 ОСОБА_4 , підозрюваному, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, маючому професійно-технічну освіту, одруженому, на утриманні неповнолітнхі дітей не маючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому - обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання міри запобіжного заходуОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, старший слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше, аналогічне інкримінованому, кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин, який є тяжким. Так, відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 8 років позбавлення волі. Тому, існує ризик, що через усвідомлення тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового слідства, суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне. ОСОБА_4 відомо хто є свідками по даному кримінальному провадженню. Тому є необхідність у попередженні впливу на показання свідка ОСОБА_7 , та потерпілого ОСОБА_6 у цьому ж кримінальному провадженні, зміни показів, введення слідства в оману, тощо. Тому існує ризик, що ОСОБА_4 зможе впливати на свідків та потерпілого з метою відмови від дачі показань чи взагалі надання показань свідками на користь підозрюваного.

Окрім цього, необхідно зазначити, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання буде стимулювати його щодо явки до слідчого для проведення слідчих дій та суду для участі в судових засіданнях.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

В судове засіданнястарший слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, але написав заяву, що подане клопотання підтримав з підстав у ньому наведених, підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечує та просить розглянути без його участі, прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, вивчивши наявні матеріали, якими старший слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 22.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

31.08.2023 ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: Протоколом огляду місця події від 23.08.2023; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 23.08.2023; Протоколом огляду місця події від 23.08.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.08.2023;Протоколом огляду предмету та перегляду відеозапису від 29.08.2023; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.09.2023; речовими доказами.

Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченогост.185 ч.4 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є молодою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху; наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів з матеріалів кримінального провадження; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у інкримінованому йому злочину, а саме за вчинення крадіжки передбаченої ч.4 ст.185 КК України, передбачено покарання у вигляді до 8-ми років позбавлення волі, репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 є молодою особою, на час розгляду клопотання перебував за адресою сел. Котельва Полтавської області, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, має родичів на території України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану ,за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, враховуючи існуючу ситуацію в Україні, оскільки, на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

ОбратиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не маючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше працював у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимому - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 06 вересня 2023 року по 04 листопада 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_7 , та потерпілим ОСОБА_6 у цьому ж кримінальному провадженні.

Роз"яснити підозрюваномуОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов"язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти настаршого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1