ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5389/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/975/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 30 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливого вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_7 зазначав, що 28.06.2023 року до ГУНП в Харківській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчими СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та журналістом ОСОБА_10 , передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України (пособництво державі-агресору). Вказана заява 28.06.2023 року зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) ГУНП в Харківській за №553.

Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, на час подання скарги до слідчого судді заявник не отримав відповіді про прийняте рішення за його заявою про вчинення злочину.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 30 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя незаконно відмовив в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки ст.214 КПК України зобов`язує вносити відомості до ЄРДР та не вимагає оцінки органом досудового розслідування на предмет наявності ознак складу злочину.

СУ ГУНП в Харківській області надіслало до апеляційного суду повідомлення про те, що відповідно до листа № 15917 від 29.06.2023 року повідомлення про вчинення кримінального правопорушення директора БО «ХБФ» Парус« ОСОБА_6 від 28.06.2023 року щодо неправомірних, на думку заявника, дій з боку слідчих СУ ГУНП в Харківській області було направлено для розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог ст.214 КПК України до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава.

Позиції інших учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_7 , представник заявника адвокат ОСОБА_6 та представник СУ ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності заявника, його представника та представника СУ ГУНП в Харківській області, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відмовляючи представнику заявника ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 у задоволенні його скарги, слідчий суддя виходив з підстав, визначених в ч.1 ст.303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому слідчий суддя зазначив, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, в яких міститься вимога внести відомості до ЄРДР, а лише ті з них, які містять відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінально-караного діяння. Проте, об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), в заяві не наведено, а тому, слідчий суддя дійшов висновку, що її не можна вважати заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні скарги.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком слідчого судді в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій. Тобто такі функції входять до виключних дискреційних повноважень органу досудового розслідування та прокурора.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Однак, слідчий суддя вдався до оцінки доводів заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.06.2023 року без попереднього отримання відомостей від СУ ГУНП в Харківській області щодо розгляду вказаної заяви в порядку ст.214 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя передчасно відмовив у задоволенні скарги. Вказані обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, як об`єктивно вбачається зі змісту заяви від 28.06.2023 року ОСОБА_6 зазначає, що у соціальних мережах розповсюджується ролик та стаття журналіста ОСОБА_11 про корупцію у МОЗ та участі у замовних тендерах благодійних організацій - БО «ХБФ «Парус», ХБФ «Благо», «Мережа 100% життя міста Харкова». Жодних документальних доказів у вказаних відео та статтях не вказано. Однак, не зважаючи на відсутність ознак злочину за заявою ОСОБА_11 органами поліції були внесені відомості до ЄРДР. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюють слідчі СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Слідчі по надуманим звинуваченням «проросійського» ОСОБА_11 , продовжують досудове розслідування, вчиняють дискредитацію благодійних організацій, що свідчить про їх неупередженість та дестабілізацію ситуації всередині нашої країни.

Відповідно до відомостей, наданих апеляційному суду СУ ГУНП в Харківській області вбачається, що відповідно до листа № 15917 від 29.06.2023 року повідомлення про вчинення кримінального правопорушення директора БО «ХБФ» Парус» ОСОБА_6 від 28.06.2023 року щодо неправомірних, на думку заявника, дій з боку слідчих СУ ГУНП в Харківській області було направлено для розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог ст.214 КПК України до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава.

Копія листа № 15917 від 29.06.2023 року також була надіслана на адресу заявника ОСОБА_6 .

Виходячи з загального кола доводів та підстав, які зазначені заявником у скарзі, поданій до суду першої інстанції та органу досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки уповноважені особи СУ ГУНП в Харківській області після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення діяли у строках та межах вимог визначених у ст.214, 216 КПК України та направили заяву до ТУ ДБР розташованого у м.Полтава для розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявнику ОСОБА_6 та його представнику щодо можливості в подальшому оскарження дій або бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, в порядку ст.303 КПК України після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, у разі зволікання з наданням інформації щодо прийнятого рішення або незгоди з таким рішенням.

При цьому суд апеляційної інстанції констатує, що вирішення питання про необхідність внесення відомостей до ЄРДР не входить на цьому етапі до повноважень суду з огляду на виключну компетенцію та дискреційні повноваження в цьому питанні лише органу досудового розслідування з огляду на вище зазначене правове обґрунтування. А тому в цій частині вимоги апелянтів є передчасні та задоволенню не підлягають, тим більш, що заяву передано до іншого компетентного органу.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 30 червня 2023 року, скасувати та постановити нову.

Відмовити у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4