Справа № 634/1093/21
Провадження № 1-кп/529/56/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000432 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Близнюки Близнюківського району Харківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 11.02.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 289 КК України до обмеження волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. 20.09.2019 вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області скасовано та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки,

- 19.11.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 70, ст. ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. На підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 22.06.2021 звільненого умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 5 днів,

- 23.01.2023 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий корисливий злочин під час невідбутої частини покарання.

Так, 28 серпня 2021 року близько 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою використання транспортного засобу для поїздки у власних цілях, всупереч волі власника ОСОБА_6 , взяв ключі від автомобіля з барсетки чорного кольору, що належить ОСОБА_6 та яка знаходилася на столі в залі будинку, вийшов за ворота, де біля вхідних металевих воріт стояв належний ОСОБА_6 автомобіль "Opel Omega А 2.0" 1988 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та завівши автомобіль поїхав разом із ОСОБА_7 по смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, після чого був зупинений працівниками поліції. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 29 890 грн 00 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно 28 серпня 2021 року близько 18 год. 00 хв. він, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою використання транспортного засобу для поїздки у власних цілях, без отримання згоди власника ОСОБА_6 , взяв ключі від автомобіля з барсетки чорного кольору, що належить ОСОБА_6 та яка знаходилася на столі в залі будинку, вийшов за ворота, де стояв належний ОСОБА_6 автомобіль "Opel Omega" синього кольору, та завівши автомобіль поїхав разом із ОСОБА_7 по смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, після чого був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_4 вказав, що щиро кається у вчиненому та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення усіх судових засідань у справі за його відсутності. Потерпілий вказав, що не має до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій морального та матеріального характеру.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив врахувати при призначенні покарання те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, те, що викрадений автомобіль повернуто потерпілому та останній не заявляв до обвинуваченого матеріальних претензій.

Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні та призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців без конфіскації майна. Враховуючи те, що злочин за даним вироком ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023, а отже на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що потерпілий не заявляв претензій матеріального характеру. Суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за незаконне заволодіння транспортним засобом, злочин за даним вироком вчинив, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, тобто під час невідбутої частини покарання, що свідчить про стійкість злочинних намірів обвинуваченого та небажання останнього стати на шлях виправлення. Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше вже засуджений вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

При цьому, в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України підстав для призначення покарання зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому ст. 69 КК України.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше вже засуджений вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Злочин за даним вироком ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023, а отже на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023, слід призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вже відбуває з 23 січня 2023 року покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023, тому відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України слід зарахувати відбуте ОСОБА_4 покарання за вказаним вироком у якості відбутого покарання за новим вироком, а саме з 23.01.2023 і до дня набуття новим вироком законної сили.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженні не обирався. Враховуючи те, що на теперішній час ОСОБА_4 вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23.01.2023, то підстави для обрання запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 686 грн 48 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 4 ст. 70, ч. 1, 4 ст. 71, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 289 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23 січня 2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком відбуте покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 23 січня 2023 року, а саме відбуте покарання з 23 січня 2023 року і до дня набуття цим вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на судову транспортно-товарознавчу експертизу у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп.

Речовий доказ у вигляді автомобіля "Opel Omega А 2.0" 1988 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити у власності останнього.

Речовий доказ у вигляді DVD-R диска з логотипом "RI-JAPAN" на 4,7 Gb з файлом "5_05_Н_00угон" 80,321 Мb з камери відеоспостереження за період з 18:43 год. 28 серпня 2021 року по 18:48 год. 28 серпня 2021 року, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 0000432 від 03.09.2021, - залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1