ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1289/23 Справа № 202/8093/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року клопотання слідчого задоволено. Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 червня 2023 року включно.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривало позбавлення волі. Враховано дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має. Слідчим суддею визнано, що попередньо встановлені ризики не зменшились. Враховуючи, що існують об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, раніше обраний запобіжний захід продовжено.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неврахування даних про особу підозрюваного, недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що тяжкість інкримінованого злочину не може слугувати підставою для продовження запобіжного заходу.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_6 тривалий час утримується під вартою, а заявлені ризики є надуманими, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджання досудовому розслідуванню, а також здійснення спроб переховування.

Вважає, що судом не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, що у своїй сукупності свідчить про можливість запобігання заявленим ризикам шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які кожен окремо підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000158 від 15 лютого 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

14 березня 2023 року ОСОБА_6 в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 року щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

05 травня 2023 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та встановлені відносно нього ризики не зменшились та продовжують існувати.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 08 травня 2023 року вказане клопотання слідчого було задоволене, строк тримання підозрюваного під вартою продовжено до 14 червня 2023 року включно.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою вищенаведених вимог кримінального процесуального закону дотримався не у повному обсязі. Аналізуючи зміст оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що у ньому не наведено вагомих обставин, які беззаперечно свідчили б про необхідність продовження застосування до ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як не містять достатніх даних про це і матеріали кримінального провадження.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" та у рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона підтверджується достатньою мірою та стороною захисту в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому з огляду на вимоги ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.

Колегія суддів вважає в цілому обгрунтованим висновок слідчого судді про наявність відносно ОСОБА_6 ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Разом із тим, відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування цього підозрюваного від слідства та суду, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, разом із тим вона обумовлена лише міркуваннями суворості можливого покарання.

Що стосується висновку слідчого судді про наявність ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого, свідків, експертів, то він також може існувати з огляду на суворість покарання, яке може бути призначене останньому у випадку визнання його винуватим, втім стороною обвинувачення не надано будь-яких відомостей, які свідчили б про особливу вагомість цього ризику або про вчинення будь-яких дій, спрямованих на його реалізацію.

При цьому відомості про особу цього підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання, обтяжений вагомими соціальними зв`язками, позитивно характеризується за місцем роботи, - істотно знижують вагомість встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.

Також приймається до уваги, що згідно із клопотанням слідчого завершенню досудового розслідування перешкоджає необхідність вчинення таких процесуальних дій, як призначення та проведення судової експертизи звукозаписів, зняття грифів секретності з процесуальних рішень прокурора та слідчого судді апеляційного суду, зміна раніше повідомленої підозри та виконання вимог ст. 290 КПК України, тобто дій, на які обвинувачений, перебуваючи на свободі, не зможе вплинути.

Таким чином, тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на ранньому етапі досудового розслідування було виправдане необхідністю проведення невідкладних слідчих дій, спрямованих на фіксацію доказів вчинення кримінального правопорушення, яким він міг би завадити, не перебуваючи під вартою, зокрема допиту потерпілого та свідків, отриманню результатів проведених негласних слідчих дій, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту, - аудіо, -відеоконтролю особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та інших, втім на даному етапі досудового розслідування беззаперечної необхідності у застосуванні саме виключного запобіжного заходу не вбачається.

При цьому колегія суддів враховує і усталену практику ЄСПЛ, відповідно до якої ризик втечі особи зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v. Austria (Ноймайстер проти Австрії), § 10), а також те, що докази у справі зібрані стороною обвинувачення та перебувають у її розпорядженні, а необхідність продовження запобіжного заходу зумовлена не отриманням нових доказів чи фактичних даних, а здійсненням стороною обвинувачення процесуальних заходів щодо закінчення кримінального провадження.

У зв`язку із вищенаведеним колегія суддів вважає, що вагомість ризиків, встановлених щодо ОСОБА_6 , є мінімальною та може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування до нього виняткового запобіжного заходу, а висновки слідчого судді про зворотне оцінює як помилкові.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно із наданими стороною захисту медичними та іншими документами ОСОБА_6 здійснює догляд за своїми дідом та бабусею ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які внаслідок тяжких захворювань потребують сторонньої допомоги, оскільки його батько ОСОБА_12 госпіталізований у зв`язку із хворобою серця, а отже є доцільним надання підозрюваному можливості залишення місця проживання у денний час доби.

Доводи прокурора щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів оцінює критично та не може із ними погодитись, оскільки вони полягають у переоцінці відомостей, які вбачаються з матеріалів кримінального провадження, із наданням їм тенденційної оцінки на користь сторони обвинувачення, яка не випливає із їх дійсного змісту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 182, 194, 405, 407, 413, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою - задовольнити частково.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. кожного дня на строк до 14 червня 2023 року.

На період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим підозрюваним у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваного ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4