ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/1572/19
УХВАЛА

"12" вересня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000875 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , підсудного ОСОБА_4 і його захисників адвоката ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_3 і його адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000875 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України і ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні заявив клопотання про витребування в Дніпропетровській обласній прокуратурі відомості щодо наявності кримінальних проваджень у яких, зокрема, слідчим Дніпропетровського міського управління, а в подальшому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 складалося та повідомлялося про підозру особі після її смерті в результаті ДТП за період 2014-2018 років, з зазначенням, за наявності таких відомостей, про кінцеві рішення прийняті у них та осіб, які їх приймали.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом Стадницьким і обвинуваченим ОСОБА_12 в судовому засіданні висловлена позиція про недопустимість оцінювання дій останнього як таких, що направлені на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, так як підозри не було пред`явлено загиблому у результаті аварії і така дія є неможливою відносно померлої особи. При цьому, потерпілому, як колишньому працівнику органів прокуратури Дніпропетровської області, у тому числі прокурору прокуратури міста Дніпропетровська, який здійснював процесуальне керівництво за міським слідством у справах ДТП, відомо про факти повідомлення про підозру слідчими Дніпропетровського міського управління, а в подальшому СУ ГУНП за погодження процесуальних керівників, особам уже після їх смерті (як варіант шляхом вручення письмового повідомлення родичам померлої особи), зокрема за фактами ДТП, а в подальшому закриття таких кримінальних проваджень у зв`язку зі смертю особи. Однак, матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які б свідчили про те, що така практика (повідомлення про підозру особам після смерті) в діяльності правоохоронних органів Дніпропетровської області взагалі існувала.

На його думку, органом досудового розслідування не встановлювались дані обставини і відповідно не збиралися матеріали на їх підтвердження, як і ним на стадії досудового розслідування не заявлялися відповідні клопотання з даного приводу, саме тому, що така практика (повідомлення особі про підозру після її смерті) була прийнятною в певний період часу зокрема у правоохоронних органах Дніпропетровської області і дана обставина не вважалася такою, що буде оспорюватись учасниками судового засідання та потребуватиме доведенню.

В судовому засіданні потерпілий підтримав своє клопотання про витребування в Дніпропетровській обласній прокуратурі вказаних відомостей вважаючи їх такими, що направлені на досягнення повноти судового слідства.

Прокурор підтримав клопотання потерпілого та вважає за необхідне перевірити і дослідити вказані потерпілим відомості.

ОСОБА_3 , його захисники адвокати ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кожен окремо, заперечували проти клопотання потерпілого, вважаючи його безпідставним, а запитувані відомості такими, що не направлені на з`ясування обставин даного кримінального провадження. Запитувані відомості є статистичними, загальними, та не можуть застосовуватися до конкретного обвинувачення. ОСОБА_3 окремо зазначив, що фактично, не заперечує існування практики на якій наголошує потерпілий, однак рішення про закриття кримінальних проваджень за таких обставин на підставі ст. 284 КПК України, приймалось виключно прокурором, а не слідчим.

Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_13 , яких підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечували проти клопотання потерпілого зазначаючи про недопустимість отримання судом фактичних даних в кримінальному провадженні в порушення порядку їх отримання, тобто, без застосування процедури отримання доказів в порядку забезпечення кримінального провадження. Крім того, запитувані відомості виходять за межі пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення і не мають значення для даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання потерпілого ОСОБА_10 суд виходить з наступного:

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до пунктів 1-4 частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження…

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ст. 337 КПК України).

Положеннями ст. 333 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Положення ст. 163 КПК України визначають, що умовою для надання тимчасового доступу до речей та документів, порядок якого може бути застосовано при отриманні тих чи інших відомостей під час судового розгляду, є наявність достатніх підстав вважати, що запитувані речі чи документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Виходячи з обґрунтування клопотання потерпілого, пояснень сторін при його вирішенні і пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд приходить до висновку, що відомості, у запитуваному потерпілим вигляді не мають значення для даного кримінального провадження з огляду на визначені положеннями статтей 84 і 91 КПК України процесуальні джерела доказування і обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні такими доказами.

Отже, заявлене потерпілим клопотання безпідставне і задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги зазначене та керуючись статтями 84, 91, 333, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_10 про витребування в Дніпропетровській обласній прокуратурі відомості щодо наявності кримінальних проваджень у яких, зокрема, слідчим Дніпропетровського міського управління, а в подальшому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 складалося та повідомлялося про підозру особі після її смерті в результаті ДТП за період 2014-2018 років, з зазначенням, за наявності таких відомостей, про кінцеві рішення прийняті у них та осіб, які їх приймали, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали складено 15.09.2023 о 9:00 год.

Суддя ОСОБА_1