УХВАЛА

Справа № 569/9567/23

1-кс/569/3694/23

26 липня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), в якій просить зобов`язати уповноважену особу третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за заявою від 14 квітня 2023 року.

ОСОБА_3 у судові засідання неодноразово не з`являвся, про поважні причини неявки суду не відомо, заяви про розгляд скарги без його участі не направляв.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у зазначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на той факт, що участь скаржника при розгляді даної категорії справ є обов`язковою, однак останній в судові засідання не з`являється, хоча знає про розгляд справи, в зв`язку з чим суд позбавлений права з`ясувати чи підтримує скаржник на сьогодні свою скаргу. КПК не містить конкретного положення про те, яким чином необхідно діяти слідчому судді в разі неявки на розгляд скаржника. Слідчим суддею, приймались заходи для забезпечення розгляду скарги за участю скаржника ОСОБА_3 однак останній у судове засідання для розгляду скарги не з`явився, про поважність причин суду не повідомив, заяви про розгляд скарги без його участі суду не надсилає.

Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінально-процесуального законодавства можна зробити висновок, що неявка без поважної причини скаржника, свідчить про фактичне не підтримання ним поданої скарги та недоведення згаданих у скарзі обставин, за таких обставин, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, особі, за клопотанням якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише процесуальні права, а і покладаються процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Надточій проти України» від 15 травня 2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, заявник, звертаючись до суду, повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися до судового засідання для надання особистих пояснень.

У відповідності зі статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Слідчим суддею встановлено, що з моменту звернення особи зі скаргою до слідчого судді заявник в судове засідання за викликом не з`являється, при цьому судом здійснювались неодноразові судові виклики.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання чинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя приходить до висновку, що неявка особи, яка подала скаргу у судове засідання для прийняття участі по розгляду скарги, свідчить про байдуже ставлення останнього до результатів розгляду та втрату інтересу до зазначеної скарги, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4