ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2023 року

м. Київ

справа № 444/3247/21

провадження № 51-1735км23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника цивільного

відповідача ОСОБА_6 ,

представника потерпілого-

цивільного позивача ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

потерпілого-

цивільного позивача ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 4 липня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000793 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Великі Мости Сокальського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , такого, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного, засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі статей 75, 76 КК ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на них певні обов`язки.

Цивільний позов потерпілого задоволено частково.

Зокрема стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер- Поліс» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на користь ОСОБА_8 по 44 802 грн відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого; по 33 879,32 грн шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності; по 5 127,54 грн. моральної шкоди.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винуватими та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження), за обставин, детально викладених у вироку.

Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги прокурора, ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» в особі директора ОСОБА_11 , представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_12 , а вирок суду - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс», посилаючись на істотні порушення вимог процесуального та матеріального права, просить скасувати судові рішення в частині вирішення цивільного позову і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Вказує, що судами попередніх інстанцій належним чином не було досліджено докази, надані потерпілим щодо витрат, пов`язаних з його лікування внаслідок ДТП та помилково враховано витрати, які відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» не можуть бути включені до витрат, які відшкодовуються страховими компаніями. Зазначає, що вирішуючи питання про страхове відшкодування, пов`язане з тимчасовою втратою потерпілим працездатності, судами помилково було застосовано положення ст. 1197 ЦК. Вказує, що без належного встановлення витрат на лікування неможливо належним чином визначити суму моральної шкоди.

Позиції учасників судового провадження

Представник ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити. Прокурор частково підтримала касаційну скаргу. Потерпілий-цивільний позивач та його представник заперечували проти її задоволення.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке їх засуджено, кваліфікація вчиненого за ч. 2 ст. 286 КК, вид та розмір призначеного їм покарання в касаційній скарзі представником цивільного відповідача не оспорюються.

Доводи касаційної скарги представника цивільного відповідача ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» про неправильність вирішення судами першої та апеляційної інстанцій цивільного позову потерпілого, а саме в частині відшкодування ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» матеріальної та моральної шкоди, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Загальними вимогами цивільного процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Виходячи із законодавчих приписів у рішенні суд повинен навести точний розрахунок присуджених сум для відшкодування матеріальної шкоди.

При вирішенні цивільного позову потерпілого в тому числі до ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс», цих вимог закону місцевим та апеляційним судами дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Судом першої інстанції встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ-САЗ 3502» застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ««Volkswagen Golf»- Приватним акціонерним товариством Страховою компанією «Інтер-Поліс».

З врахуванням рівнозначності вини обох водіїв, суд дійшов висновку про необхідність стягнення як матеріальної так і моральної шкоди з обох страховиків у розмірі від встановлених судом сум збитків, з кожного.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року, № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ч. 23.1 ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно ч. 24.1 ст. 24 цього Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На підтвердження витрат, пов`язаних з придбанням лікарських засобів, потерпілим до цивільного позову було долучено копії фіскальних чеків та рахунків-фактур.

Місцевий суд, належним чином дослідивши надані потерпілим документи, встановив, що шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованою та підтверджена документально, а тому постановив стягнути в тому числі із ПрАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс» від встановленої судом загальної суми витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого.

Крім цього суд першої інстанції встановив, що потерпілий ОСОБА_13 згідно трудового договору працює в «SACHS TRANS INTERNATIONAL SPOLKA Z.O.О.». Через отримані травми внаслідок ДТП він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні та перебував у зв`язку із цим в стані тимчасової втрати працездатності.

Згідно ст. 25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Встановивши, що за соціальними виплатами по тимчасовій непрацездатності потерпілий не звертався і таких не отримував, підтвердив, що він постійно лікувався від наслідків ДТП та був у зв`язку з цим непрацездатним, місцевий суд дійшов висновку про необхідність стягнення в тому числі із ПрАТ Страхової компанії «Інтер- Поліс» шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Встановивши загальну шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, місцевий суд, з врахуванням меж позовних вимог цивільного позивача, постановив стягнути в тому числі з ПрАТСтрахової компанії «Інтер-Поліс» моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого.

Рішення суду в частині вирішення цивільного позову прийнято з дотриманням положень статей 128, 129 КПК та статей 1167, 1194 ЦК. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК, у ньому наведено підстави для задоволення цивільного позову.

Переглянувши вирок в апеляційному порядку, перевіривши доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача у частині вирішенні цивільного позову потерпілого до ПрАТСтрахової компанії «Інтер-Поліс», які є аналогічними доводам його касаційної скарги, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 419 КПК обґрунтовано визнав їх неспроможними, навівши належні й достатні мотиви спростування.

Апеляційний суд погодився з визначеним судом першої інстанції розміром стягнутих в тому числі з ПрАТСтрахової компанії «Інтер-Поліс» коштів на відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди потерпілому.

З приводу доводів представника страхової компанії про те, що суд належним чином не звернув увагу на витрати, які не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою (бахіли, вологі серветки, бинти, пакети, покриття операційне, маска та інші ліки), то апеляційний суд визнав їх необґрунтованими та зазначив, що такі витрати пов`язані причинно-наслідковим зв`язком із наслідками завданих потерпілому тілесних ушкоджень.

Щодо доводів представника ПрАТСтрахової компанії «Інтер-Поліс» про неправильне визначення місцевим судом шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, колегія суддів зазначила, що суд першої інстанції правильно, з врахуванням меж позовних вимог, заявлених потерпілим по даному виду відшкодування, та період за який цивільний позивач здійснював його нарахування, встановив та стягнув на користь потерпілого в тому числі із ПрАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс» суми збитку, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності.

Також апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції, в супереч твердженням представника ПрАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс», обґрунтовано взяв до уваги розрахунок доходу потерпілого за останні три місяці до ДТП, що передували ушкодженню здоров`ю, запропонованим самим позивачем, оскільки такий середньоденний заробіток обчислюється за їх бажанням, виходячи з положень ст. 1197 ЦК та не суперечить вимогам ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З приводу моральної шкоди, яка згідно ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає стягненню із страхової компанії, колегія суддів зазначила, що встановивши розмір шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого та шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності та з урахуванням меж позовних вимог цивільного позивача суд дійшов обґрунтованих висновків щодо стягнення в тому числі з ПАТ Страхової компанії «Інтер-Поліс» на користь потерпілого, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі по 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК та містить докладні мотиви прийнятого рішення, з якими погоджується і суд касаційної інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування чи зміни оскаржуваних рішень, при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено, а тому касаційна скарга представника цивільного відповідача ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс»задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 4 липня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без зміни, а касаційну скаргу представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_14 ОСОБА_3