Номер провадження 1-кп/754/205/23
У Х В А Л А

24 липня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0002688 від 08.10.2022 р. відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Часів Яр Бахмутського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

про обвинувачення кожного за ч.2 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , кожен, обвинувачуються в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , зважаючи на те, що закінчити судовий розгляд зазначеного кримінального провадження до спливу застосованого до обвинувачених запобіжного заходу не представляється можливим, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування і продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не втратили своєї актуальності.

Захисники - адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_4 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки дослідження доказів у кримінальному провадженні фактично закінчено, ризики, які існували на час застосування та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою перестали існувати. Адвокат ОСОБА_4 просив у разі постановлення судом ухвали про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, застосувати до неї альтернативний запобіжний захід у виді застави у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Обвинувачені підтримали думки захисників.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступного.

Тримання під вартою, за нормами ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризиками, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, за нормами ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, перебачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, з урахуванням покарання, яке може бути визначене обвинуваченим у разі визнання винуватими, існує ризик, що вони можуть переховуватись від суду.

З урахуванням обставин інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, продовження існування наведеного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, враховуючи дані про особи ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які не судимі, не працюють, неодружені, не мають міцних соціальних зв"язків, суд дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, виконання ними процесуальних обов"язків.

При цьому, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі "Москаленко проти України", в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості ще не виходить за межі розумного строку, відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, що їм інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Оскільки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для застосування до них альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 331, 350, 369-371 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 21.09.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п"яти днів.

Головуючий -