Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 528/920/22
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2023 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду подання фахівця Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_6 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимки, Оржицького району, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні осіб не маючого, пенсіонера, не є депутатом, військовозобов`язаного, не є особою з інвалідністю, участі в АТО та ООС не брав, раніше судимого: 16.05.2019 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік; 15.01.2020 випробувальний термін скасовано та направлено до місць позбавлення волі строком на 1 рік; 16.09.2020 звільнений по відбуттю строку покарання; 30.03.2021 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. 13.08.2021 звільнений по відбуттю строку покарання,

у справі засудженого вироком Гребінківського pайонного суду Полтавської області від 01.11.2022 року за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

в с т а н о в и в:

05.06.2023 фахівець Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_6 , звернулась з поданням до суду, пославшись у ньому на те, що ОСОБА_5 засуджено вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.11.2022 року за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на підставі ст.76 КК України покладено обов`язки; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Починаючи з 06.12.2022 року, засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області.

16.12.2022 року в Лубенському районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку з випробуванням, ознайомлено з обов`язками покладеними на нього судом та попереджено про наслідки їх невиконання. В цей день засудженому винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію - по першим, другим та третім середам кожного місяця. Відібрано підписку про недопущення порушення обов`язків встановлених вироком суду.

12.04.2023 року в призначений йому день засуджений ОСОБА_5 не з`явився до Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області. Причину неявки любим зручним для нього способом не повідомив. 13.04.2023 року за вих..№25/5/442-23 направлено виклик на зазначену дату. 18.04.2023 року прибув де у нього відібрано пояснення про причини неявки в призначений йому день в якому засуджений вказав на те, що сплутав дні тижня.

За неявку в призначений день для реєстрації засудженому ОСОБА_5 винесено перше застереження у вигляді письмового попередження. Та проведено профілактичну бесіду про недопущення порушень порядку та умов відбування покарання з випробуванням, своєчасної явки на реєстрацію другу та третю середу кожного місяця. Попереджений, про те, що в разі подальшого порушення умов відбування покарання з випробуванням, матеріали його особової справи можуть бути направлені до Гребінківського районного суду Полтавської області для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для призначеного судом покарання.

25.04.2023 р. за вх. № 25/5/536-23 до Лубенського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області з СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та копія витягу про внесення до ЄРДР №0000172 від 08.04.2023 на засудженого ОСОБА_5

17.05.2023 року в призначений день засуджений ОСОБА_5 не з`явився до Лубенського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області. Причину неявки любим зручним для нього способом не повідомив. 18.05.2023 року за вих. №25/5/675-23 направлено виклик на зазначену дату 29.05.2023 року прибув до уповноваженого органу з питань пробації де нього відібрано пояснення про причини неявки в призначений йому день в якому засуджений вказав на те, що знову сплутав тижні місяця і гадав, що йому не потрібно приходити на реєстрацію. За неявку в призначений день для реєстрації засудженого ОСОБА_5 попереджено, що особова справа буде направлена до Гребінківського районного суду Полтавської області для вирішення питання про скасування іспитового строку за невиконання обов`язків згідно вироку суду.

Керуючись Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року № 272/5 "Про затвердження здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі" у разі, якщо звільнений з випробуванням не виконує обов`язків покладених на нього судом, після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання.

Виходячи з вищезазначеного встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не виконує обов`язки які покладаються на засудженого згідно ст.76 КК України не реагує на проведені з ним заходи виховного характеру, свiдомо порушує порядок та умови вiдбування покаpання з випробуванням, а саме не з`являється на реєстрацію в установлені йому дні, що свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Відтак, на думку органу пробації існують підстави для скасування іспитового строку ОСОБА_5 та направлення його до місць позбавлення волі для відбуття призначеного покарання, в зв`язку з чим і викликане звернення до суду з даним поданням.

В судовому засідання представник органу пробації ОСОБА_4 підтримала подане нею подання з підстав викладеного в його змісті та просила суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, пояснив, що дійсно два рази не з`явився на реєстрацію оскільки сплутав дні, а також був в стані сп`яніння. Після останнього попередження з`являється вчасно. Просив його пробачити та відмовити у поданні.

Прокурор ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні подання органу пробації, вважаючи його передчасним, оскільки дві неявки на реєстрацію не можуть цілком свідчити, про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку представника органу пробації, прокурора, засудженого, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 28/2022, вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.11.2022 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на підставі ст.76 КК України покладено обов`язки; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.о.с. 3-7).

Судом встановлено, що 06.12.2022 Гребінківським сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області було отримано розпорядження та копію вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.11.2022 відносно ОСОБА_8 для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

16.12.2022 року у уповноваженого органу з питань пробації засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено права й обов`язки засудженої особи, порядок виконання обов`язків, покладених на засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням та відповідальністю за їх невиконання, порядком здійснення нагляду, про що власноручно вказав у підписці та особисто написаному поясненні (а.о.с. 20,24). Також, в цей день, ОСОБА_5 ознайомлений під підпис з постановою про встановлення днів явки його на реєстрацію, де зазначено, що він повинен прибувати до Лубенського районного сектору №1 для проходження реєстрації другу та третю середу кожного місяця (а.о.с. 25).

За матеріалами особової справи встановлено, що 12.04.2023 року в призначений йому день засуджений гр.-н. ОСОБА_5 не з`явився до Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області. Причину неявки любим зручним для нього способом не повідомив.

За неявку в призначений день для реєстрації засудженому ОСОБА_5 винесено перше застереження у вигляді письмового попередження (ст.66). Та проведено профілактичну бесіду про недопущення порушень порядку та умов відбування покарання з випробуванням, своєчасної явки на реєстрацію другу та третю середу кожного місяця. Попереджений, про те, що в разі подальшого порушення умов відбування покарання з випробуванням, матеріали його особової справи можуть бути направлені до Гребінківського районного суду Полтавської області для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для призначеного судом покарання.

Крім того, 17.05.2023 року в призначений день засуджений гр-н ОСОБА_5 також не з`явився до Лубенського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області. Причину неявки любим зручним для нього способом не повідомив. За неявку в призначений день для реєстрації засудженого ОСОБА_5 попереджено, що особова справа буде направлена до Гребінківського районного суду Полтавської області для вирішення питання про скасування іспитового строку за невиконання обов`язків згідно вироку суду.

Крім того, в матеріалах особової справи міститься витяг з кримінального провадження за ЄРДР №0000172 від 08.04.2023 стосовно громадянина ОСОБА_5 , по факту вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (а.о.с.64).

З відповідей Гребінківського СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області слідує, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався (а.о.с. 58).

Згідно ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ч. 4 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконання обов`язків вважається таким, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Сам факт невиконання обов`язку щодо періодичної реєстрації в органах пробації, покладеного на ОСОБА_5 вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже, і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Судом встановлено, що засуджений не має постійного місця роботи, а іноді і достатніх коштів для забезпечення належних умов проживання, через зловживання алкогольними напоями легковажно ставиться до умов відбування покарання. Після винесення останнього попередження, на реєстрацію являється вчасно. Разом з цим, орган пробації не надав суду характеризуючих даних на засудженого, які б свідчили про не бажання останнього стати на шлях виправлення. Органом пробації не наведено достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання, суду надано лише відомості про неявки до служби пробації, разом з тим відсутні в матеріалах подання будь-які дані, які б негативно характеризували засудженого чи систематичні факти притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це, як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за правилами ст.ст.70, 71 КК України.

Однак, даючи оцінку наявним в справі доказам, слід зауважити наступне, як зазначалось вище, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч.1 ст.78 КК України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є не вчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому, констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) вважається невинуватою.

Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.

Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).

У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Також, вищезазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.

Слід також зазначити, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ суб`єктом посягання на порушення принципу презумпції невинуватості можуть бути не лише суд (судді), але й інші посадові особи та установи. Отже, подання до суду представником уповноваженого органу з питань пробації клопотання про скасування звільнення від покарання з випробуванням з мотивів, наприклад, що в ЄРДР міститься інформація про повідомлення цій особі про підозру у вчиненні нового злочину, може також трактуватися як передчасне висловлювання офіційною особою думки щодо винуватості засудженого у вчиненні нового злочину, а отже, - як порушення принципу презумпції невинуватості щодо нього.

При вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку (ст. 539 КПК України), суд має керуватись загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст.7 КПК України, серед яких презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка кореспондується з положеннями ст.62 Конституції України, за якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Комплекс вказаних положень нормативних актів вказує на те, що, загальними засадами кримінального процесу закріплено не тільки презумпцію невинуватості, а й вказано яким саме єдиним джерелом така презумпція може бути спростована вироком, який набрав законної сили.

Наведене кореспондується з практикою судової палати у кримінальних справах ВССУ. Так, в ухвалі від 11 жовтня 2012 року у справі № 5-4043км12 колегія суддів судової палати у кримінальних правах ВССУ зазначила, що «в матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винною та засуджено ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК, про що вказує прокурор у своїй касаційній скарзі, а тому його доводи про те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано кримінальний закон при звільненні ОСОБА_5 від покарання, є безпідставними та свого підтвердження не знайшли».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 78 КК України, ст. ст.372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання фахівця Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_6 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде проголошено 16:30 год. 17.07.2023

Cуддя ОСОБА_1