ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 від 22.03.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, Волинської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Ставище, Попельнянського району, Житомирської області, громадянина Білорусії, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ

21 березня 2019 року, близько 16:00, в м. Володимир-Волинський, Волинської області, ОСОБА_4 , за попередньою змовою в групі осіб зі ОСОБА_5 , маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, через відчинені двері, проникли в будівлю недіючого інкубатора, належного ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», що по вул. Наталії Ужвій, звідки намагалися таємно викрасти металобрухт, загальною масою 320 кг, внаслідок чого ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» могла бути заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1792,00 гривні.

При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, свої протиправні дії не закінчили з причин, що не залежали від їх волі, оскільки вони були виявлені працівниками охорони ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнали, та відмовилися давати показання щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні.

Попри те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнали, суд вважає, що їх вина повністю встановлена в ході судового розгляду сукупністю доказів безпосередньо досліджених в судовому засіданні, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_9 , наданими ним у судовому засіданні, згідно яких у власному володінні свідка мається автомобіль марки «Фольксваген Транспортер, типу мікроавтобус, номерний знак НОМЕР_1 та причіп до нього, якими час від часу він заробляє на пасажирських та вантажних перевезеннях. Обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він знає як пасажирів свого таксі. Приблизно три роки тому, навесні, вранці свідку зателефонував ОСОБА_10 , та попросив його перевезти якийсь металобрухт. На запитання свідка звідки металобрухт, ОСОБА_11 сказав, що накопав його біля посадки. Тоді свідок сказав ОСОБА_12 , що зможе здійснити перевезення лише після 16:00, коли закінчить роботу. Протягом цього дня ОСОБА_13 ще неодноразово телефонував свідкові. Після 16:00 свідок під`їхав на автомобілі з причепом до залізничної колії, що поряд ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», де його зустрів ОСОБА_10 . Чи був на тому місці ОСОБА_14 , свідок не пам`ятає. Сирець попросив свідка допомогти йому завантажити металобрухт, який був складений неподалік місця де вони зустрілися, приблизно за 20 м від гуртової дороги, на що він погодився. Під час того, як вони вантажили металобрухт, а саме шматки бляхи, металеві кутники та інше, то зі сторони залізничної колії до них підбігли працівники охорони в спецодязі. Побачивши їх ОСОБА_11 втік, а свідок залишився біля автомобіля. Після цього охоронці викликали поліцію, яка по приїзду здійснила огляд місця події. Через деякий час до автомобіля, зі сторони поля, у супроводі поліцейського підійшов ОСОБА_14 . Що саме ОСОБА_14 пояснював поліцейським, свідок не пам`ятає. Після проведення огляду місця події автомобіль з металобрухтом помістили на штрафний майданчик;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , наданими ним у судовому засіданні, згідно яких свідок станом на березень 2019 року працював заступником начальника охорони ТОВ «Кратос», м. Харків. З охоронним агентством був укладений договір з приводу охорони території ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». Приблизно три роки тому, коли свідок їхав на автомобілі по вул. Н. Ужвій в м. Володимир-Волинський, то побачив, що неподалік приміщення інкубатора ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», в полі, стоїть якийсь автомобіль. Тоді свідок подзвонив старшому зміни та надав вказівку направити охоронців до місця стоянки автомобіля. Через кілька хвилин свідку зателефонував старший зміни та повідомив, що там виносять металобрухт. Заїхавши на територію птахофабрики, свідок взяв із собою одного з охоронців, а саме ОСОБА_16 , і вони разом пішли подивитися, що це за автомобіль. При цьому вони розділилися. Коли вони прийшли на місце, то біля залізничної колії побачили мікроавтобус синього кольору з причепом, на який вже було частково завантажено металобрухт. Крім того металобрухт лежав на землі по дорозі від автомобіля до інкубатора. За зовнішнім виглядом металобрухт був саме з приміщення інкубатора. Свідок залишився біля автомобіля разом з водієм, а ОСОБА_17 пішов шукати інших осіб. Через деякий час ОСОБА_17 привів мужчину, яким, як надалі з`ясувалося, був ОСОБА_14 . Після цього свідок викликав поліцію, яка по приїзду оглянула місце події та зважила металобрухт. Також свідок пояснив, що приміщення, де сталася крадіжка, є колишнім приміщенням інкубатора ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». Вказане приміщення відокремлено від птахофабрики залізничною колією та частково забором. На той час приміщення інкубатора постійно знаходилося під охороною, та 1-2 рази на день оглядалося. Ворота в приміщення були закриті, а вікна були зі склом. Проте, в день події, коли вони підійшли до приміщення, то побачили, що ворота були відкриті, а стекла у вікнах вибиті;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , наданими ним у судовому засіданні, згідно яких приблизно три роки тому свідок працював охоронцем ТОВ « Кратос», м. Харків, та здійснював охорону приміщень та території ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» в м. Володимирі-Волинському. В один із днів, точну дату свідок не пам`ятає, приблизно о 16:00, коли він здійснював охорону на КПП птахофабрики, заступник начальника охорони ОСОБА_15 наказав йому оглянути територію неподалік приміщення недіючого інкубатора, належного птахофабриці, оскільки неподалік вказаного приміщення стоїть якийсь сторонній автомобіль. Коли свідок наблизився до автомобіля, то побачив поряд із вказаним автомобілем трьох осіб, двоє з яких тягли зі сторони інкубатора металобрухт. Побачивши свідка, ті дві особи, які тягли металобрухт, одразу втекли, кинувши металобрухт, а один залишився на місці. Той хто лишився на місці сказав, що його попросили відвезти металобрухт. Зі слів начальника охорони метал, який знаходився в причепі, та який лежав на землі, був саме з приміщення інкубатора. Пізніше, неподалік, в посадці свідок виявив чоловіка, який заховався та сидів в кущах. Ним виявився один з тих, хто втікав. Після цього ОСОБА_15 викликав працівників поліції, які провели огляд місця події та в той же день зважили виявлений металобрухт. Третю особу вони так і не виявили, однак свідок чув, як чоловік, якого виявили в посадці, називав цю особу на ім`я ОСОБА_13 . Також свідок пояснив, що приміщення інкубатора має часткову огорожу забором. На той час це приміщення постійно знаходилося під охороною, та кілька разів на день оглядалося. Ворота в приміщення були закриті;

- рапортом помічника чергового Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 від 21.03.2019, згідно якого 21.03.2019 о 16:59 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.03.2019 о 16:49 за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд.1, охороною птахофабрики було затримано двох невідомих осіб, які наповнили автомобільний причеп металевими виробами, та намагалися їх викрасти;

- заявою уповноваженої особи ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика ОСОБА_19 від 25.03.2019 про вчинення кримінального правопорушення, в якій повідомляється про те, що 21 березня 2019 року було викрадено металобрухт масою 320 кг з приміщення інкубатору, який знаходиться на території бригади «Центральної» у селі Федорівка Володимир-Волинського району Волинської області, та належить Приватному акціонерному товариству «Володимир-Волинська птахофабрика» на праві приватної власності;

- випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданою 20.04.2017, згідно якої ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» знаходиться за юридичною адресою: с. Федорівка, Володимир-Волинський район, Волинська область;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93007396 від 27.07.2017, відповідно до якого приміщення інкубаторію «Т-1», що знаходиться за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Федорівка, належить ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» на праві приватної власності;

- довідкою №232 від 22.03.2019, наданою ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», в якій повідомляється, що при можливій реалізації металобрухту вагою 320 кг, ціна становила в межах 5,60 грн/кг, Товариство отримало би виручку в сумі 1792,00 грн;

- протоколом огляду місця події від 21.03.2019, з фототаблицею до нього, згідно якого під час огляду ділянки відкритої місцевості, що поруч ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, 1, було виявлено автомобіль марки «Volkswagen Transporter», синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з під`єднаним до нього бортовим автомобільним причепом сірого кольору марки «NIEWIADOW». В ході огляду на причепі були виявлені: 5 металевих кутників зварених між собою у формі квадрату та розміром 70 х 70 см, 1 металевий кутник розміром 80 х 65 см. Товщина металу даних кутків становить 3 мм; 5 шматків металевої бляхи зеленого кольору, скручені в рулони, товщиною 0,5 мм; металева труба зеленого кольору, довжиною 3,40 м, діаметром 40 х 40 см, товщиною металу 0,5 мм; металеві грати сірого кольору, розміром 110 х 130 см. Праворуч із задньої сторони причепу, на землі, були виявлені тент до причепа зеленого кольору, каркас для утримання тенту та мотузка для фіксації тенту. На тенті знаходилась сумка чорного кольору у відкритому стані, в якій лежали інструменти (рожкові ключі різного розміру, викрутка, молоток та кусачки). На відстані 3 м від автомобіля, позаду, була виявлена металева вентиляційна труба зеленого кольору, в погнутому стані, довжиною 2 м, діаметром 57 см. Присутній під час огляду ОСОБА_5 пояснив, що вказаний металобрухт він разом із ОСОБА_20 викрав з приміщення недіючого інкубатора ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», а ОСОБА_9 приїхав на автомобілі на прохання ОСОБА_21 для того, щоб вивезти металобрухт. Продовжуючи огляд, на відстані 20 м від автомобіля, була виявлена металева труба довжиною 4,3 м, діаметром 4 см. На відстані 250 м від автомобіля, в східному напрямку, розташоване недіюче приміщення інкубатора ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», до якого ведуть багато входів через розбиті вікна та відкриті двері. Зі слів ОСОБА_5 виявлені в ході огляду металеві речі він разом з ОСОБА_20 викрали з приміщення вказаного інкубатору, та мали намір здати їх на металобрухт. Після огляду місця події вказаний вище автомобіль з причепом та металобрухт були вилучені;

- актом зважування від 21.03.2019, складеному заступником начальника служби охорони ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» ОСОБА_15 , в присутності слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_22 , згідно якого фактична вага металобрухту вилученого в ході огляду місця події від 21.03.2019, що по вул. Н. Ужвій, 1, становить 320 кг;

- довідкою №102 від 22.03.2019, наданою ТзОВ «ВОЛИНЬ ЛОМ», згідно якої ціна за одну тонну брухту чорних металів у місті Володимир-Волинський станом на 21.03.2019 становила 5600,00 грн;

- протоколом слідчого експерименту від 23.04.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , згідно якого в ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 , в присутності понятих вказав на приміщення недіючого інкубатора належного ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», та пояснив, що саме з цього приміщення він разом зі ОСОБА_5 21.03.2019 вчинив крадіжку металобрухту. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 під час слідчого експерименту вказав на місце в приміщенні інкубатора, де знаходився металобрухт, напрямок руху від інкубатора до ґрунтової дороги та місце куди він разом зі ОСОБА_5 зносили викрадений металобрухт, а також на місце де знаходився автомобіль з причепом належний ОСОБА_9 , куди він 21.03.2019 разом зі ОСОБА_5 завантажував викрадений металобрухт.

Зазначені вище докази є належними, оскільки у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому нормами КПК України та без порушень. Вони є послідовними, не містять протиріч, переконливими як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.

За таких обставин, суд приймає до уваги при ухваленні вироку вказані докази, як докази вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Одночасно суд вважає безпідставними твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 , про те, що всі докази, які були надані представником обвинувачення суду отримані стороною обвинувачення внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України та всупереч порядку, встановленому КПК України, оскільки ОСОБА_5 , який є громадянином Республіки Беларусь, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, без присутності перекладача.

Так, відповідно до положень частини 2, 3 ст. 29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2022 у справі № 126/2847/18 висловив правову позицію, згідно якої на слідчого, прокурора або суд не покладено обов`язку залучення перекладача за відсутності відповідного клопотання від осіб, які мають таке право, а забезпечення участі перекладача здійснюється за умови подання відповідного клопотання та за наявності для цього передбачених законом підстав.

Разом з тим питання про дотримання вимог ст. 29 КПК України щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенції).

Відповідно до підпункту «е» п. 3 ст. 6 Конвенції та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

Для констатації факту порушення права особи на захист, через незабезпечення обвинуваченого послугами перекладача, установлення зазначених обставин має бути «поза розумним сумнівом».

При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою вказаних обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

Аналогічні висновки про застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 318/632/19, від 17.05.2022 у справі № 725/901/20 та від 01.06.2022 у справі №385/1759/18.

З матеріалів провадження та пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній, хоча і є громадянином Республіки Беларусь, проте народився та до 14 років проживав в Україні, де здобув освіту, з 2013 року постійно проживає на території Волинської області, переважна більшість населення якої розмовляє українською мовою.

Крім того, в матеріалах провадження міститься письмова заява написана власноруч ОСОБА_5 , в якій він повідомляє, що послуг перекладача з української на білоруську мову не потребує, оскільки вільно володіє українською мовою, білоруська мова та письмо йому не відомі. Також ОСОБА_5 не висловлював зауважень при отриманні копії обвинувального акта, не заявляв клопотання про забезпечення його перекладачем.

З огляду на це немає підстав вважати, що орган досудового слідства безпідставно не залучив перекладача у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

Щодо доводів сторони захисту про те, що по справі не було проведено товарознавчої експертизи для визначення вартості викраденого майна, суд також вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

В окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості (наприклад, щодо вартості викраденої безпосередньо з магазину роздрібної торгівлі товарної продукції, на яку є роздрібна ціна, чи проведення інших арифметичних розрахунків, тощо).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, предметом злочину є металобрухт, тому у слідчого не було підстав для призначення відповідної експертизи, у зв`язку з чим слідчий обґрунтовано отримав у ТзОВ «Волинь Лом», яке спеціалізується на прийомі чорного та кольорового металу, довідку про вартість брухту чорних металів, відповідно до якої ціна за одну тонну брухту чорних металів у місті Володимир-Волинський станом на 21.03.2019 становить 5600,00 грн.

Вказана довідка надає можливість суду встановити роздрібну ціну викраденого майна без проведення відповідної експертизи. Вказаний доказ отриманий у передбачений процесуальним законом спосіб та відповідає вимогам статей 84, 85, 86 КПКУкраїни і підстави вважати його неналежним та недопустимим відсутні.

Водночас суд зазначає, що сторона захисту під час судового провадження не оспорювала вартість викраденого майна (металобрухту), і не порушувала питання про необхідність призначення товарознавчої експертизи.

З урахуванням наведеного суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та правосвідомістю, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, доведена повністю в ході судового розгляду, та їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки як проникнення в інше приміщення і, як наслідок, відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд визнає такими, що не відповідають дійсності та матеріалам кримінального провадження, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та наявності відповідних доказів.

Зокрема, під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище необхідно розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном (п.22 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду щодо проникнення як кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК (яке є однорідним крадіжці), проникнення передбачає, щоб особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення/сховища чи перебування в ньому під час вчинення кримінального правопорушення. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище», вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення правопорушення та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном. У випадку, якщо особа формально безперешкодно увійшла (потрапила) у приміщення з обмеженим доступом (наприклад, з дозволу чи за запрошенням уповноваженої особи), при цьому способом доступу до майна обрала обман чи зловживання довірою, з метою заволодіння майном, такі дії з урахуванням фактичних обставин справи слід кваліфікувати як відповідне кримінальне правопорушення, поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище. Для правильної кримінально-правової кваліфікації дій важливим є встановлення спрямованості умислу особи. Вирішуючи питання про наявність у діях особи ознаки «проникнення» при вчиненні правопорушення, слід звертати увагу на наявність умислу на заволодіння чужим майном. Дана кваліфікуюча ознака має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном (постанова від 18.04.2018, справа №569/1111/16-к).

Поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).

Факт входження, потрапляння до іншого приміщення чи поява у ньому іншим способом у поєднанні із зовнішніми поведінковими проявами дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння. Із хронології та послідовності цих дій можна з`ясувати, зокрема, чи існували і які саме обмеження в доступі до майна.

Як встановлено судом, приміщення недіючого інкубатора не має вільного доступу, оскільки, згідно пояснень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , воно розташоване на території ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», яка перебувала під постійною охороною. Вхід в приміщення інкубатора здійснювався через ворота, які згідно пояснень тих же свідків були зачинені, та через які обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно проникли для заволодіння чужим майном.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, ступінь здійснення ними кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, особи обвинувачених, які раніше не судимі, не працюють, задовільно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_4 одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також висновки органу пробації про можливість виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини 3 статті 185 КК України.

На підставі ст.75 КК України, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особи винних та інші обставини справи, вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного за цим вироком з випробуванням, якщо вони протягом іспитового строку, встановленого судом, не вчинять нового кримінального правопорушення та виконають покладені на них судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного за цим вироком з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного за цим вироком з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 (два роки, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «Volkswagen Т-2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , причіп марки «NIEWIADOW», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , які перебувають на зберіганні в ОСОБА_9 - залишити останньому за належністю;

- металобрухт загальною вагою 320 кг, який перебуває у Володимирському РВП ГУНП у Волинській області - повернути за належністю ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1