Справа № 466/8524/21
провадження 1-в/462/3/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.06.2021 року відносно ОСОБА_5 , -

встановив:

старший інспектор Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 19.08.2022 року звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання ОСОБА_5 . Своє подання мотивує тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.06.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі та звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені такі обов`язки як: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи. ОСОБА_5 перебуває на обліку в Залізничному РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 13.01.2022 року по день звернення з поданням. Під час випробувального терміну останній порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а саме не з`явився на планові реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 04.07.2022 року, 18.07.2022 року та 15.08.2022 року без поважних на те причин, з приводу чого у засудженого відібрані пояснення та винесено попередження у виді письмового застереження за неявку на реєстрацію. В подальшому належних висновків ОСОБА_5 не зробив, на шлях виправлення не став, 15.08.2022 року знов не з`явився на планову реєстрацію без поважних на те причин, не підтвердивши документально поважність неявки. Таким чином, засуджений ОСОБА_5 грубо порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням. Із СД ВП № 1 ЛРУП № 2 26.07.2022 року надійшов запит до залізничного РФ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 .

Прокурор заперечила щодо задоволення подання, оскільки вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.08.2022 року відповідно до ч.1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2021 року.

Засуджений у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши думку представника органу пробації, прокурора, вивчивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені такі обов`язки як: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.08.2022 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Призначаючи покарання суд врахував, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час відбування покарання з випробувальним терміном відповідно до ст. 75 КК України. Так як обвинувачений ОСОБА_5 засуджений 05 серпня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова до штрафу у розмірі 17000,00 грн., 05 травня 2022 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено ухвалу про заміну несплаченої суми штрафу на 240 годин громадських робіт, покарання повністю не відбув, а також засуджений 27 вересня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова до 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, суд вважає, що невідбуте покарання за попередніми вироком слід приєднати. Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, слід обрати часткове приєднання.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Положення п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» вказує на те, що у випадку вчинення злочину під час іспитового строку покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, що має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, звільнення від покарання з випробуванням законодавець не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Як передбачено ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З врахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2021 року під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, вироком Залізничного суду м. Львова від 16.08.2022 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обранні покарання судом врахований вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 27.06.2021 року у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд, -

постановив:

в задоволенні подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2022 року відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1