справа № 691/71/18
провадження № 1-кп/691/37/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

прокурорів ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Чорнобаївського району, с. Веселий Хутір, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі;

вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2023 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_15 , 30.10.2017 року близько 22 години 20 хвилин разом та за попередньою змовою з ОСОБА_16 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) з метою вчинення крадіжки чужого майна, повторно, шляхом злому вхідних дверей проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіннячужим майном, викрали грошові кошти у сумі 9700 гривень, належні ПП ОСОБА_17 , які знаходилися у шухляді столу, чим спричинили останньому збитків на вказану суму. Після цього ОСОБА_15 разом з ОСОБА_18 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Він же, 30.10. 2017 року близько 22 години 50 хвилин разом та за попередньою змовою з ОСОБА_16 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) з метою вчинення крадіжки чужого майна, повторно, шляхом злому вхідних дверей, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, викрали грошові кошти у сумі 11122 гривень, належні ПП ОСОБА_19 , які знаходилися у шухляді столу, чим спричинили останній збитків на вказану суму.

Після цього ОСОБА_15 разом з ОСОБА_16 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_15 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_15 винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння кримінального правопорушення, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_15 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_15 , мало місце.

Оскільки, ОСОБА_15 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення, суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке законодавцем віднесене до тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_15 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_15 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_15 вину у скоєному визнав, щиро кається, його характеристику, думку потерпілих, які зазначили, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого у них немає, а при призначені покарання поклались на розсуд суду, дійшов до висновку, що достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_15 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі та відповідно до вимог ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання визначити шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та за попередніми вироками Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2022 року та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2023 року.

Суд, вважає доцільним та необхідним вирішити питання лише щодо речових доказів по кримінальному провадженню, які стосуються ОСОБА_15 і передчасним та недоцільним на даний час вирішення питання щодо інших речових доказів по справі, оскільки у суді залишається нерозглянутим кримінальне провадження щодо особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ОСОБА_16 .

Речові докази по справі, а саме: дактилокарта на ім`я ОСОБА_15 , яка знаходиться на зберіганні у Городищенському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, суд вважає за необхідне знищити.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_15 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1360 гривень 70 копійок, що становить половину від загальної суми процесуальних витрат.

Цивільні позови не заявлялися.

До вступу вироку в законну силу, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_15 не обирати, оскільки останній на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2023 року.

Керуючись ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_15 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2022 року, яким обвинуваченому було призначене покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2023 року, яким обвинуваченому було призначене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_15 у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_15 з урахуванням вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2022 року, рахувати з 14.02.2020 року, зарахувавши йому в цей термін час перебування під вартою у даній справі з 31.10.2017 року по 21.05.2018 року (6 місяців 21 день), строк його попереднього ув`язнення за вироком Смілянського міськрайонного суду від 01.09.2022 року з 25.04.2019 року по 01.10.2019 року (5 місяців 7 днів) і строк його попереднього ув`язнення за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2023 року з 02.10.2018 року по 25.01.2019 року (3 місяці 24 дні).

Таким чином загальний строк який суд зараховує ОСОБА_15 в строк відбуття покарання по даній справі складає 4 роки 10 місяців 17 днів.

Цивільні позови не заявлялися.

До вступу вироку в законну силу, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_15 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 70 копійок, що становить половину від загальної суми процесуальних витрат.

Речові докази по справі, а саме: дактилокарту на ім`я ОСОБА_15 , яка знаходиться на зберіганні у Городищенському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Інші речові докази по справі, які знаходяться в камері зберігання речових доказів у Городищенському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів до вирішення питання про їх долю за результатом розгляду обвинувального акту стосовно особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення вручити прокурору та направити до місця ув`язнення для вручення засудженому ОСОБА_15 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1