справа № 619/4225/23
провадження № 1-кс/619/722/23
УХВАЛА

іменем України

22 серпня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене в.о. прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001914 від 19.08.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Совєтське, Первомайського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, пенсіонера, інваліда третьої групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, тобто вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 до суду надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене в.о. прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 19.08.2023, близько 18 години знаходився за місцем мешкання громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , де раніше працював як найманий працівник.

В той самий час ОСОБА_5 побачив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка шукала свою малолітню подругу на ім`я ОСОБА_9 , що мешкала по АДРЕСА_2 , та за раптово виниклим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, переслідуючи умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, завів ОСОБА_8 до кімнати вказаного вище будинку.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_5 усупереч волі малолітньої ОСОБА_8 , перевів останню до положення лежачи на спині, тобто здійснив фізичний вплив, розуміючи, що ОСОБА_8 за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку, не зможе повною мірою розуміти характер і значення вчинюваних із нею дій та не могла чинити будь-який опір, вчинив усі дії, спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом, вступивши з малолітньою ОСОБА_8 в орогенітальний контакт, чим порушив її статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 19.08.2023 за адресою: м. Дергачі, вул. Лермонтова, 24; затриманням ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України.

19.08.2023 о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, і, знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у справі.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена максимальна покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України.

Крім того, він матиме можливість впливу на свідків, оскільки йому відомі адреси проживання останніх, у т.ч. спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню, а свідки ще не допитані судом.

З огляду на те, що обвинувачений не працює, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Зазначив, що підозра є обґрунтованою, а ризики є реальними та такими, що виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що не згоден із пред`явленою підозрою. Він дійсно знаходився рядом із дівчинкою за вказаною адресою, торкався її, але дії сексуального характеру не вчиняв.

Також зазначив, що він працює неофіційно, тому має задовільний дохід, є інвалідом.

Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник в судовому зазначила, що підозра фактично ґрунтується на показаннях однієї особи, і ці показання суперечать поясненням підозрюваного у судовому засіданні.

Також вказала, що ризики недостатньо обґрунтовують необхідність тримання підозрюваного під вартою; він є людиною похилого віку, має матір, яка потребує допомоги.

Просила обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить наступного.

Встановлено, що відомості за даним фактом винесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, тобто вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

19.08.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 20.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 153 КК україни.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що стосується обгрунтованості підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

Обгрунтованість підозри підтверджується матеріалами справи, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події від 19.08.2023 за адресою: м. Дергачі, вул. Лермонтова, 24;

Щодо доводів підозрюваного та захисника про необґрунтованість підозри, слідчий суддя враховує, в тому числі показання ОСОБА_7 , який є безпосереднім очевидцем події, а також показання малолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

Поясення підозрюваного про можливо упереджене ставлення свідка ОСОБА_7 до нього слідчий суддя не приймає, оскільки вони є надуманими та нічим не підтверджені.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Враховуюче наведене, слідчий суддя приходить висновку, що наявні у кримінальному провадженні докази достатньою мірою свідчать про обґрунтованість підозри.

Що стосується ризиків, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя вбачає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозоюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що його дії були направлені на насильницькі дії сексуального характеру щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до порушення належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати, що обумовлює необхідність обрання запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Слідчий суддя також вбачає наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з того, що підозрюваний на теперішній час офіційно не працює, неодноразово судимий.

Щодо аргументів підозрюваного та захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя їх не приймає, оскільки наявна обґрунтована підозра, а ризики, що існують, виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя не обирає альтернативний запобіжний захід у виді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене в.о. прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» - до 19 жовтня 2023 року включно.

Виконання ухвали покласти на начальника відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1