Справа № 357/83/23
У Х В А Л А

11 травня 2023 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000338 від 30.11.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

09.05.2023 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000338 від 30.11.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що в проваджені СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 30.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. До Білоцерківської окружної прокуратуру надійшов рапорт від ГУ СБУ у м. Києві та Київській області про те, що 20.11.2014 року за результатами відкритих торгів по справі про банкрутство ВАТ «Селезенівське» укладено договір купівлі-продажу з ТОВ Агрофірма «Гарант» майна вказаного банкрута. Додатком № 1 до договору був акт приймання-передачі майна (господарські будівлі, автомобілі, тощо). При цьому, ні в договорі ні в протоколі проведеного аукціону відсутні відомості щодо земельних ресурсів, які передаються переможцю аукціону. У 2018 році представники ТОВ Агрофірма «Гарант» звертаються до землевпорядної організації ПІПІ «Землевпорядний центр АО», яка виготовляє технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для іншого сільськогосподарського призначення під нежитловими будівлями. Вказана технічна документація затверджується невстановленими органами влади та присвоюється кадастровий номер земельній ділянці :02:010:0001 площею 35,2783. При цьому, фактична площа, що знаходилася під будівлями становила не більше 3 га. В подальшому представниками ТОВ Агрофірма «Гарант» у 2019 році з метою реєстрації права власності на земельну ділянку надано до державного реєстратора підроблений документ, а саме: додаток № 2 до вищевказаного договору купівлі-продажу - акт приймання-передачі майна. В цьому акті зазначається, що ВАТ «Селезенівське» передало майно згідно додатку № 1, а також безоплатно передає земельну ділянку орієнтовною площею 38 га. Земельним кодексом України не передбачено норм безоплатної передачі земельних ресурсів юридичним особам. Таким чином, внаслідок шахрайських дій та попередньої змови представників органів влади, контролюючих органів та ТОВ Агрофірма «Гарант», у т.ч. підроблення документів з боку представників ТОВ Агрофірма «Гарант», останні безпідставно отримали безоплатно земельні ресурси площею 35,2783 га. За даним фактом 30.11.2022 Білоцерківською окружною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за №0000338 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та розпочато досудове розслідування. Так досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2018 державним реєстратором Сквирської районної державної адміністрації ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності за товариством з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «ГАРАНТ» на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0001 площею 35.2783 га, :03:012:0018 площею 0.7672 га, :03:011:0001 площею 0.2922 га, :01:027:0008 площею 0.2267 га, :01:026:0011 площею 0.217 га для іншого сільськогосподарського призначення. Підставою для державної реєстрації права постійного користування на вказані земельні ділянки за ТОВ АГРОФІРМА «ГАРАНТ», державним реєстратором зазначено: акт приймання-передачі нерухомого майна, видавник: ВАТ «СЕЛЕЗЕНІВСЬКЕ»; договір купівлі-продажу виданий 20.11.2014, видавник ВАТ «СЕЛЕЗЕНІВСЬКЕ»; протокол, виданий 20.11.2014, видавник: ТОВАРНА БІРЖА «ЦЕНТРАЛЬНА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА»; витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-018, виданий 23.08.2018, видавник: ГУ Держгеокадастру у Київській області. 25.01.2023 допитано в якості свідка адміністратора Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації ОСОБА_5 . В ході допиту ОСОБА_5 повідомив про те, що з 2018 року по 2021 року був адміністратором Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації. На даний час ОСОБА_5 працює адміністратором Центру надання адміністративних послуг Сквирської міської ради. В його обов`язки входить прийом громадян, документів поданих ними та реєстрація заяв. 04.09.2018 року до Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації звернувся ОСОБА_6 , який на той час був директором ТОВ Агрофірма «ГАРАНТ» з метою реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0001, :03:012:0018, :03:011:0001, :01:027:0008, :01:026:0011, які розташовані на території села Селезенівка Сквирського району Київської області. Подаючи документи до адміністратора ЦНАП особа яка має мету зареєструвати право власності показує документ, який засвідчує особу (паспорт) та витяг з ЄДРПОУ який підтверджує посаду керівника підприємства. Отримавши документи від ОСОБА_6 , а саме договір купівлі-продажу, акт прийому - передачі, наказ №1, витяг з ДЗК, протокол проведення аукціону, та заяву на реєстрацію право власності на земельні ділянки, ОСОБА_5 відсканував вказані документи та повернув оригінали заявнику, окрім заяв на реєстрацію право власності на земельні ділянки, які було направлено державному реєстратору для проведення реєстраційної дії. Після проведення державної реєстрації на вказані земельні ділянки ОСОБА_5 отримав витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в подальшу надавав їх ОСОБА_6 . Подальша доля оригіналів заяв на реєстрацію право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 невідома.20.04.2023 було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який займав посаду директора ТОВ агрофірма «Гарант» з 2002 по 2019 роки. В ході проведення допиту ОСОБА_6 повідомив про те, що селі Селезенівка Сквирського району перебувало ВАТ «Селезенівське» в якого ТОВ «Гарант» орендувало частину нежитлових будівель у продовж тривалого часу. Приблизно у 2012-2013 році до ОСОБА_6 звернувся як керівник (арбітражний керуючий) ВАТ «Селезенівське» ОСОБА_8 з повідомленням про те, що ВАТ «Селезенівське» буде ліквідовано та виставлено на торги будівлі, які ТОВ «Гарант» орендує. Також ОСОБА_9 повідомив про те, що аукціон відбудеться в місті Київ.Маючи в оренді частину нежитлових будівель, оскільки ТОВ «Гарант» орендувало в мешканців села Селезенівка земельні ділянки та була наявна сільхозтехніка, виникло бажання прийняти учать в проведені аукціону з продажу майна банкрута ВАТ «Селезенівське», тому була подана заявка на участь в проведені аукціону.20 листопада 2014 року відбувся аукціон з продажу майна банкрута ВАТ «Селезенівське», на якому ТОВ «Гарант» стало переможцем та купило майно ВАТ «Селезенівське». До договору купівлі-продажу було зроблено два додатки, в першому додатку (Акт-передачі майна ВАТ «Селезенівське») було передано будівлі та транспортні засоби, а в другому додатку (Акт-передачі майна ВАТ «Селезенівське») було передано земельну ділянку орієнтовною площею 38 га, згідно ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.Договори купівлі продажу та акти прийому-передачі було підписані ОСОБА_6 особисто та ОСОБА_8 та ставив печатку ВАТ «Селезенівське».У 2015 році ТОВ «Гарант» звернулись до реєстраційної служби в м. Сквира та державний реєстратор ОСОБА_10 право власності на будівлі, після чого було отримано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.У 2018 році ОСОБА_6 звернувся до ПП «Землевпорядний центр АО» з метою виготовлення технічної документації на земельні ділянки. Було укладено договір №25/07/2018 від 25 липня 2018 року на створення науково-технічної документації.На підставі виготовленої технічної документації було зареєстровано земельні ділянки в ДЗК, присвоєно кадастрові номера :02:010:0001, :03:012:0018, :03:011:0001, :01:027:0008, :01:026:0011, отримано витяги в яких зазначалась форма власності - приватна.На підставі договору купівлі-продажу, витягів з ДЗК, акту прийому-передачі було зареєстровано право власності на земельні ділянки за ТОВ «Гарант» та отримано витяги з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно.Також ОСОБА_6 зазначив, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0001, :03:012:0018, :03:011:0001, :01:027:0008, :01:026:0011 ніколи не перебували в державній чи комунальній власності.03.05.2023 було допитано начальника відділу з питань юридичного забезпечення та діловодства Сквирської міської ради ОСОБА_11 в якості представника потерпілого, яка повідомила про те, що 20.11.2014 року за результатами відкритих торгів по справі про банкрутство ВАТ «Селезенівське» укладено договір купівлі-продажу з ТОВ Агрофірма «Гарант» майна вказаного банкрута. Додатком № 1 до договору був акт приймання-передачі майна (господарські будівлі, автомобілі, тощо).При цьому, ні в договорі ні в протоколі проведеного аукціону відсутні відомості щодо земельних ресурсів, які передаються переможцю аукціону.У ВАТ «Селезенівське» згідно державного акту на право колективної власності було в користуванні 1611,5 га земель.У 2018 році представники ТОВ Агрофірма «Гарант» звертаються до землевпорядної організації ПІПІ «Землевпорядний центр АО», яка виготовляє технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для іншого сільськогосподарського призначення під нежитловими будівлями.Вказана технічна документація не була затверджена органами місцевого самоврядування, тобто не було відповідного рішення та присвоюється кадастровий номер земельній ділянці :02:010:0001 площею 35,2783. При цьому, фактична площа, що знаходилася під будівлями становила не більше 3 га.В подальшому представниками ТОВ Агрофірма «Гарант» у 2019 році з метою реєстрації права власності на земельну ділянку надано до державного реєстратора документ, який не є юридичною підставою для реєстрації права власності, а саме: додаток № 2 до вищевказаного договору купівлі-продажу - акт приймання-передачі майна. В цьому акті зазначається, що ВАТ «Селезенівське» передало майно згідно додатку № 1, а також безоплатно передає земельну ділянку орієнтовною площею 38 га. Таким чином, внаслідок шахрайських дій та попередньої змови представників органів влади, контролюючих органів та ТОВ Агрофірма «Гарант», у т.ч. підроблення документів з боку представників ТОВ Агрофірма «Гарант», останні безпідставно отримали безоплатно земельні ресурси площею понад 35га, чим завдали збитків Сквирській міській територіальній громаді.Враховуючи раніше сказане, ОСОБА_11 зазначила що є необхідність звернутися до суду з клопотанням про арешт вказаних земельних ділянок, щоб запобігти відчуження їх третім особам шляхом купівлі-продажу.

В судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив накласти арешт на вище зазначене майно із забороною державним органам, реєстраторам та/або органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміну власників на земельні ділянки.

Крім того, прокурор у вище зазначеному клопотанні просить розгляд клопотання провести без виклику осіб, а саме власників майна.

Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши доводи прокурора по заявленому клопотанню, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0000338 від 30.11.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до державного реєстру речових прав на майно земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0001 площею 35.2783 га, :03:012:0018 площею 0.7672 га, :03:011:0001 площею 0.2922 га, :01:027:0008 площею 0.2267 га, :01:026:0011 площею 0.217 га для іншого сільськогосподарського призначення належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «ГАРАНТ», ().

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 26.04.2023, згідно з вимогами ст. 98 КПК України земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0001, :03:012:0018, :03:011:0001, :01:027:0008, :01:026:0011 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки останні є предметом кримінально протиправних дій та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою із забороною державним органам, реєстраторам та/або органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміну власників на земельні ділянки.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, п. 3, п. 1, п 4 ч. 2 ст. 167, 170,175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, для арешту тимчасово вилученого майна,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження №0000338 від 30.11.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною державним органам, реєстраторам та/або органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміну власників на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:010:0001 площею 35.2783 га, :03:012:0018 площею 0.7672 га, :03:011:0001 площею 0.2922 га, :01:027:0008 площею 0.2267 га, :01:026:0011 площею 0.217 га для іншого сільськогосподарського призначення, які відповідно до Державного реєстру речових прав на майно належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «ГАРАНТ», ().

Копію ухвали негайно вручити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 - для виконання, направити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «ГАРАНТ» для відома.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_12