н/п 1-кс/490/4806/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/595/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

06 червня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської федерації, уродженця міста Стаханов, Луганської області, УРСР, зареєстрованого за адерсою: АДРЕСА_1 , командиру 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу «ДНР»,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 ККУкраїни,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002036 від 27.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 ККУкраїни.

Клопотання мотивує тим, що починаючи з березня 2022 року та до моменту деокупації зазначеного населеного пункту військовослужбовці ЗС РФ, а саме військовослужбовці формування - 127 полк «ДНР», повністю контролювали територію села Олександрівка, де розміщували військову техніку, безперешкодно пересувалися вулицями, користувалися майном місцевих жителів, спілкувались з ними, залякували їх та погрожували фізичною розправою, контролювали їх переміщення в межах населеного пункту, проводили рейди по домоволодіннях. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , якого місцеві жителі також називають ОСОБА_7 та Полковником, здійснював фактичне командування над цим полком та його військовослужбовцями. .04.2022 підлеглі ОСОБА_6 , серед яких був військовослужбовець ОСОБА_8 за позивним " ОСОБА_9 ", прибули на територію одного з сіл Горохівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. Як було встановлено під час досудового розслідування, останні з метою впровадження окупаційної політики, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на розшук активно налаштованого проукраїнського цивільного населення, діючи з відома ОСОБА_6 і з використанням погроз застосування зброї вони незаконно затримали у публічному місці цивільну особу ОСОБА_10 з метою встановлення його приналежності до військовослужбовців ЗСУ (учасників АТО та ООС). Відразу після цього і з цією ж метою військовослужбовці цього ж полку аналогічним чином незаконно затримали цивільну особу ОСОБА_11 за його місцем проживання. Зв`язавши потерпілих та закривши їм очі, військовослужбовці утримували їх у залізній клітці протягом 3-4 годин з метою подальшого транспортування до с. Олександрівка. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь раніше узгодженого плану, із використанням погроз застосування зброї, підлеглі ОСОБА_6 насильно перевезли потерпілих на територію с. Олександрівка Баштанського району Миколаївської області та передали групі невстановлених військовослужбовців вказаного підрозділу за позивними « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ОСОБА_14 », які в подальшому, діючи відповідно до спільного злочинного умислу та обумовленого завчасно плану дій, протягом тривалого часу (близько десяти днів) із відома ОСОБА_6 , з метою подолання будь-якого опору з боку незаконно затриманих цивільних осіб, шляхом завдання психологічного та фізичного страждання та отримання від останніх у подальшому зізнавальних показів щодо їх участі у АТО (ООС) та взаємодію з ЗСУ, утримували останніх на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у нелюдських умовах, а саме: у холодних господарських приміщеннях, без доступу до свіжого повітря їжі води та в антисанітарних умовах, із зав`язаними руками, з використанням пластикових (будівельних) стяжок. Крім того, протягом дня 14.07.2022 підлеглі військовослужбовці ОСОБА_6 , серед яких були ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , з метою впровадження окупаційної політики, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на розшук активно налаштованого проукраїнського цивільного населення, діючи з відома ОСОБА_6 , у одному з сіл Баштанського району Миколаївської області незаконно затримали цивільну особу ОСОБА_16 та погрожуючи зброєю примусили його сісти до автомобіля, в якому в подальшому відвезли до його місця проживання. Із погрозою застосування вогнепальної зброї вказані військовослужбовці провели незаконний обшук домоволодіння потерпілого з метою отримання доказів, що підтверджують участь останнього в АТО чи відношення до Збройних Сил України. Так, ОСОБА_6 , що був командиром військовослужбовців, які безпосередньо здійснювали вказані діяння, періодично відвідував місця утримання за наступних обставин: шикував та перевіряв особовий склад, який дислокувався в місці утримання, особисто бачив потерпілих, які там знаходились, в якому стані, в яких умовах вони перебували та контролював вказаний процес. Ці обставини, зокрема той факт, що підлеглі йому постійно доповідали про обстановку та стан утриманих, вказує, що ОСОБА_6 (щонайменше) знав про факт вчинення порушень своїми підлеглими, і в порушення ст. ст. 86 та 87 Протоколу І не вчинив дій на припинення цих порушень. Дії ОСОБА_6 , що полягали у відсутності реакції на ці порушення, за існування доказів, що підтверджують факт його обізнаності щодо того, що порушення вчинялися, є порушенням ст. 86 Протоколу І, що є підставою для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за порушення законів та звичаїв війни.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала. Додатково прокурор пояснила, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 8 до 12 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання, 10.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Відповідно до інформації 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Миколаївській області, з допиту свідків та інших матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_6 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе. Дотепер ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

22.05.2023 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 ККУкраїни.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30.11.2022 (за адресою: Миколаївська область, с. Олександрівка, вул. Паркова 3 ); протоколом огляду місця події від 30.11.2022 (за адресою: Миколаївська область, с. Олександрівка, вул. Миру, 30); висновком експерта з приводу проведення судової - молекулярної експертизи від 20.02.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2022 за участі потерпілого ОСОБА_11 ; відповіддю на доручення слідчого № 64/20-8755 від 08.12.2022 1 відділ ГВЗНД УСБ України в Миколаївській області; відповідь на доручення слідчого № 64/20-165 від 10.01.2023 1 відділ ГВЗНД УСБ України в Миколаївській області; протоколом огляду інтернет-ресурсу особистої сторінки в соціальній мережі «Односкласники», на ім`я « ОСОБА_17 »; ротоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_18 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_11 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_16 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2023 за участі потерпілого ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлені волі від 8 до 12 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі, також підозрюваний може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, та може продовжити виконувати завдання представників РФ чи на власний розсуд вчиняти дії з метою закінчення свого злочинного умислу, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1