Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/668/22
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
11 вересня 2023 року
Ружинський районний суду Житомирської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині Житомирської області
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Вінницької області Іллінецького району, смт. Дашів, жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
з середньою освітою, військовослужбовця в/чА НОМЕР_1 , не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-
ОСОБА_4 20.05.2022 року приблизно о 09 год. 30 хв. перебував у приміщенні громадської вбиральні на території ТОВ СП «НІБУЛОН», що по вул. Молодіжна, 12 в с. Бистрик Бердичівського району Житомирської області, де помітив на підвіконні мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» з карткою пам`яті мікро CD 4 Gb, та сім карткою оператора мобільного стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», що належать ОСОБА_5 .
В цей же день, час, місці та за в казаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, що належать ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 8», вартістю 3270 грн. з карткою пам`яті мікро CD 4 Gb, вартістю 95 грн. та сім карткою оператора мобільного стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 100 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти у розмірі 5 грн.
Реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 цього ж дня приблизно о 09 годині 30 хвилин перебуваючи в приміщенні громадської вбиральні, на території ТОВ СП «НІБУЛОН», що по вул. Молодіжна, 12 в с. Бистрик Бердичівського району Житомирської області, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, в період дії військового стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8», вартістю 3270 грн., з карткою пам`яті мікро CD 4 Gb, вартістю 95 грн. та сім карткою оператора мобільного стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 100 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти у розмірі 5 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3470 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснивши, що дійсно він близько 09 год. ранку 20.05.2022 року знаходився у вбиральні на території ТОВ СП «НІБУЛОН» в с. Бистрик, там побачив на підвіконні мобільний телефон Xiaomi Redmi 8» та поки ніхто не бачив забрав його собі щоб користуватись. У вчиненому щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, зазначила, що заподіяну шкоду їй відшкодовано. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надавав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомлений із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; його відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, не одружений, являється військовослужбовцем, відсутність претензій від потерпілої, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 686 грн. 48 коп. підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу також не надходило.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (Один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом іспитового строку наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 686 грн. 48 коп .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8», який знаходиться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_5 - залишити потерпілій ОСОБА_5 ..
Згідно ст.376 КПК Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1 .