Справа №359/4814/23
Провадження №1-кп/359/498/2023
У Х В А Л А

за наслідками підготовчого провадження

29 травня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією під час підготовчого провадження в кримінальному провадженні №0000290, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не зареєстрованого, не працевлаштованого, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше засудженого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2022 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням з іспитовим строком на один рік,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

розглянувши заявлені клопотання, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду та подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , вважали за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. У задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, оскільки підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку останніх немає, і є підстави для зміни його на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Інших клопотань сторонами в підготовчому провадженні не заявлялось.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Зважаючи на те, що інших клопотань в підготовчому судовому засіданні не заявлено, а підстав, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено, є всі підстави для призначення судового розгляду в кримінальному провадженні.

Щодо обрання чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Так, 05.04.2023 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.00 год. 03.06.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні, суд, в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України, має право, серед іншого, вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, та питання пов`язані з підготовкою такого провадження до судового розгляду. Серед таких питань є і можливість, обрання, продовження дії запобіжних заходів або їх зміна.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність/відсутність судимостей.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.

Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Так, як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Він ніде не працює, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше судимий, а відтак наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_4 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватись від суду.

Водночас суд приймає до уваги, що обвинувачений перебуває під вартою з 03.04.2023 року, має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, крім того має на утриманні цивільну дружину ОСОБА_6 , посередньо характеризується за місцем реєстрації, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 176-197, 199, 201, 291, 314, 315, 331, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Закінчити підготовче провадження.

Призначити судовий розгляд в кримінальному провадженні №0000290, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, - на 15.00 год. 15.06.2023 року в приміщенні суду.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, з участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з визначенням обов`язків: не залишати тимчасового місця проживання протягом доби ( АДРЕСА_2 ); повідомляти суд та прокурора про необхідність зміни свого місця проживання; без дозволу суду не залишати місця тимчасового проживання; повідомляти суд про зміну засобів зв`язку; отримати паспорт громадянина України у встановленому законом порядку; не вживати алкогольні напої та наркотичні (психотропні) речовини.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту відносно ОСОБА_4 становить до 24.00 год. 28.07.2023 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали суду щодо запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на Бориспільський РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 31.05.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1