Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року місто Київ

Cлідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу генерального директора ТОВ «Фірма Ерідон» ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000131 від 20.04.2022 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернувся зі скаргою генеральний директор ТОВ «Фірма Ерідон» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000131 від 20.04.2022.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 14.11.2022 ТОВ «ФІРМА ЕРІДОН» звернулось до слідчого СВ Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 з клопотанням про повернення майна власнику, яке було вилучено слідчим при проведенні обшуку.

Всупереч викладеного, клопотання ТОВ «Фірма Ерідон» не було розглянуто слідчим в строк не більше трьох днів з моменту його подання, а мінеральні добрива до теперішнього часу не повернуті законному власнику - ТОВ «Фірма Ерідон».

У зв`язку з вказаним звернувся з цією скаргою виходячи з наведених далі підстав та обґрунтувань.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13.10.2022 у справі № 758/9190/22 надано прокурорам що входять до групи прокурорів та слідчим що входять до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000131 від 20.04.2022 із можливістю залучення оперативних працівників та спеціалістів, дозвіл на проведення обшуку складських приміщень за адресою: Волинська обл., Луцький р., с. Рованці, вулиця Промислова, 16 для виявлення та фіксації відомостей про обставин вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні відомості про яке 20.04.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, з метою вилучення речей та документів, а саме продукції імпортованої з рф та рб, документів щодо імпорту продукції з території рф та рб, документів щодо розрахунків з резидентами рф та рб за поставлену продукцію, документів щодо зберігання відповідної продукції, записи, блокноти, нотатки, товарно-матеріальних цінностей; чорнових записів які використовувалися у ході злочинної діяльності.

В ухвалі також зазначено про те, шо досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області зареєстровано та фактично знаходиться суб`єкт господарювання, який підконтрольний громадянам рф та рб, діяльність якого спрямована на фінансування російської військової агресії проти України, а саме: ТОВ «Агророзквіт» ().

На підставі ухвали суду, слідчий провів обшук, про що складений відповідний протокол обшуку від 25.10.2022.

В протоколі обшуку зазначено про те, що у складському приміщенні виявлено 89 бегів по 500 кг добриво комплексне мінеральне гранулюване NPK 20-0-3+229 в біг - бегах ЗЕД, відповідно до акту приймання - передачі майна № 67 від 25.12.2021 перебувають у власності ТОВ «Фірма Ерідон». Відповідно до накладної від 25.12.2021 ТОВ «Фірма Ерідон» придбало вищевказане майно у ТОВ «Санагро Україна». Вказане майно прибуло із м. Сарни України 25.12.2021 року. Крім цього, у складському приміщенні А2 було виявлено 44 беги масою 1000 кг, кожен з маркуванням «Калій Хлористий гранульований ГОСТ 4568-95 СОРТ 1 виробник ВАТ «Білоруськалій» з емблемою ТОВ «Агророзквіт», офіційний партнер». Зовні вищезазначені мішки не пошкоджені, запаковані оболонкою поліпропілену та поліетиленовим мішком та стягнуті хомутом. По зовнішнім ознакам вищевказані беги належать до продукції імпортованої з республіки білорусь та належать на праві власності ТОВ «Агророзквіт», зважаючи на маркування на бегу та емблему ТОВ «Агророзквіт». Вищевказані 44 (сорок чотири) беги масою 1000 кг (одна тисяча кілограм) вилучені слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві та поміщені на відповідальне зберігання у складське приміщення № 2, яке розташоване за адресою: Волинська область, Луцький район, С. Рованці, вулиця Промислова, буд. 16, директору ТОВ «Агродім 2019» ОСОБА_5 на підставі акту прийому - передачі.

До протоколу обшуку додані заперечення директора ТОВ «Агродім 2019» ОСОБА_5 , в яких він зазначає про свою незгоду з протоколом обшуку від 25.10.2022, адже вилучення вказаних 44 біг - бегів із товаром сульфат магнію гранульований MqO - 27% S03 -42%, який поміщений у б/б «Калій хлористий гранульований ГОСТ 4568-95» «Агророзквіт» є незаконним, так як товар на праві власності належить ТОВ «Фірма Ерідон», в свою черг мішки для перефасування були надані ТОВ «Фірма Ерідон», а перефасовувся в них товар «Сульфат амонію грунульований MqO -27% S03-42 походження якого є Китай, згідно підтверджуючих документів. Дані товарно матеріальні цінності не є виробництвом республіки білорусь.

Однак, слідчий, зважаючи на маркування бегів та емблему ТОВ «Агророзквіт» на них, вилучив товар лише по зовнішнім ознакам упаковки товару без дослідження первинних бухгалтерських документів щодо належності на праві власності вилученого майна товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон» та відповідно, щодо відсутності права власності на вилучене майно у ТОВ «Агророзквіт» як юридичної особи щодо якого у кримінальному провадження № 0000131 від 20.04.2022 здійснювався обшук.

Окрім того, при вилученні майна не перевірено інформацію про те, що в вилучених бегах знаходиться сульфат магнію гранульований MqO - 27% S03 -42%, який поміщений у б/б «Калій хлористий гранульований ГОСТ 4568-95», адже навіть за зовнішнім виглядом вказані мінеральні добрива значно відрізняються між собою: гранульований сульфат магнію представляє собою сірі гранули розміром від 1 до 5 мм, а калій хлористий має вигляд кристалів сірувато - білого або червоно - бурого кольору.

Представник володільця майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати клопотання без участі захисника, клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав у ньому наведених.

Прокурор належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати клопотання без участі прокурора, клопотання не підтримав, просив відмовити у задоволенні клопотання, надав копію ухвали від 31 жовтня 2022 року у справі № 758/9623/22, у якій вищенаведене майно арештовано.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з доданими до неї документами, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0000131 від 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: Волинська обл., Луцький р., с. Рованці, вулиця Промислова, 16.

У ходу проведення обшуку 25 жовтня 2022 року було вилучене майно, а саме: 44 беги (мішки) по 1000 кг кожен з маркуванням «калій хлористий гранульований ГОСТ 4568-95, Сорт-1», «ВИРОБНИК ВАТ «БІЛОРУСЬКАЛІЙ», «АГРОЗВІТ», яке вилучено за протоколом обшуку від 25.10.2022 р. за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, 16, та актом приймання-передачі від 25.10.2022 р. передано директору ТОВ «Агродім 2019» ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах Іммобіліаре Саффі проти Італії (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі Антріш проти Франції , від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льон рот проти Швеції (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Ураховуючи вказані норми кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, відповідно до протоколу обшуку, на поверненні якого наполягає скаржник, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13.10.2022 про обшук. Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності особи, в інтересах якої було подано дану скаргу, обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права.

Також, слідчим суддею встановлено, що на даний час забезпечується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, яка подала скаргу та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак, у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги генерального директора ТОВ «Фірма Ерідон» ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000131 від 20.04.2022 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1