ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/803/3/23 Справа № 1-2/10 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року, якою було відмовлено в поновленні строку касаційного оскарження вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в поновленні строку касаційного оскарження на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Підставою для відмови в поновленні строку касаційного оскарження на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року відносно ОСОБА_7 , за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) стало те, що судом першої інстанції було встановлено, що засуджений мав можливість своєчасно скласти касаційну скаргу на вказане судове рішення, оскільки був достеменно обізнаний про його існування, своєчасно отримав копію даного рішення та був близько 80 разів ознайомлений із матеріалами судової справи, в якій міститься повний текст цього рішення, однак своїм процесуальним правом не скористався та своєчасно із скаргою не звернувся. Підстав, які об`єктивно не залежали від волі засудженого та перешкодили своєчасно йому скласти касаційну скаргу на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року відносно ОСОБА_7 , за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) судом першої інстанції не встановлено.

Не погодившись із постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року про відмову в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року, захисник та засуджений подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати дану постанову та задовольнити клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку касаційного оскарження, мотивуючи такі вимоги тим, що про даний вирок їм стало відомо, коли вказане судове рішення було переглянуто судом апеляційної інстанції та залишено без змін ухвалою від 25 серпня 2011 року.

В судовому засіданні захисник засудженого апеляційні скарги підтримав, просив їх задовольнити з підстав та мотивів, викладених в них.

Прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечував, просив постанову суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 386 КПК України (в редакції 1960 року) касаційні скарги на судові рішення, зазначені в ч. 2 ст. 383 КПК України (вироки суду першої інстанції та ухвали судів апеляційної інстанції по результатам перегляду вироків першої інстанції) можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили. У випадку подання касаційної скарги з пропуском зазначеного строку, строк може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин. Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 листопада 2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська була розглянута кримінальна справа відносно ОСОБА_7 , за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року), ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Згідно матеріалів кримінальної справи за заявою засудженого ОСОБА_7 від 02 грудня 2010 року йому була надана можливість ознайомитися з протоколом судового засідання та звукозаписом процесу у повному обсязі.

Крім того, засудженим 12 травня 2011 року та його захисником - адвокатом ОСОБА_8 були отримані копії вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року відносно ОСОБА_7 , за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року).

Апеляційним судом Дніпропетровської області 25 серпня 2011 були розглянуті апеляційні скарги прокурора та захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 у тому числі з доповненнями, з участю та у присутні засудженого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 та постановлено ухвалу, відповідно до змісту якої вказані апеляційній скарги було залишено без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року відносно ОСОБА_7 , за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) залишено без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року, якою залишено без змін вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року відносно ОСОБА_7 , за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) опублікована 29 серпня 2011 року в ЄДРСР з реєстраційним номером 19871.

Тобто, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року про результати розгляду апеляційних скарг прокурора та захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 у тому числі з доповненнями на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року було оголошено в присутності всіх учасників судового процесу, в тому числі в присутності засудженого та його захисника, і в подальшому опубліковано в офіційному джерелі ЄДРСР із присвоєнням відповідного реєстраційного номеру НОМЕР_1 , що надавало можливість всім учасникам судового провадження у вільному порядку ознайомлюватись в електронному варіанті з повним текстом судового рішення.

В свою чергу, будь-яких переконливих даних, які б підтверджували факт оголошення колегією апеляційного суду резолютивної частини вищезазначеної ухвали і не оголошення повного тексту ухвали в присутності учасників процесу, у тому числі засудженого, що позбавило його процесуального права своєчасно оскаржити в касаційному порядку рішення апеляційного суду, засудженим не надано та з перевірених матеріалів справи в межах доводів апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Таким чином, у відповідності до ст. ст. 401, 402 КПК України (в редакції 1960 року) вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року, якою залишено вказаний вирок без змін, набрали законної сили в момент постановлення ухвали судом апеляційної інстанції - 25 серпня 2011 року. Порядок та строк оскарження цієї ухвали також було проголошено учасникам судового провадження, в тому числі засудженому ОСОБА_7 та його захиснику.

При цьому, відповідно до змісту зазначеної ухвали апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 під у залі суду не брався, продовжував залишатися на волі, що свідчить про відсутність перешкод для самостійного отримання ним, або його захисником копії ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року. Усі учасники судового провадження повинні відповідально користуватись своїми процесуальними правами та не допускати зловживання ними, в тому числі проявляти інтерес щодо стану розгляду справи та своєчасного отримання судового рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в порядку виконання вироку, який залишений ухвалою від 25 серпня 2011 року без змін, засуджений був затриманий 10 січня 2014 року не за місцем свого проживання, а в м. Києві, тобто, через три роки після прийняття остаточного рішення, яким засудженому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, що в своє чергу, може свідчити про намагання останнього переховуватись від співробітників поліції з метою перешкодити виконанню вироку суду, а відтак і про відсутність у нього наміру отримати копію повного тексту даного рішення.

Надалі, 18 серпня 2014 року, від засудженого ОСОБА_7 , який вже перебував під вартою в порядку виконання вироку суду, надійшло клопотання, відповідно до змісту якого він просив ознайомити його із матеріалами кримінальної справи, протоколом судового засідання та звукозаписом процесу з метою реалізації його права на касаційне оскарження.

Тобто, фактично намір оскаржувати ухвалу суду апеляційної інстанції у засудженого з`явився вже після його фактичного затримання в порядку виконання вироку суду та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

З метою реалізації права засудженого на ознайомлення із матеріалами кримінальної справи, засуджений етапувався судом першої інстанції в період часу з 17 вересня 2014 року по 21 травня 2015 року близько 80 разів, був ознайомлений із справою в повному обсязі, в тому числі із томом справи №8, який містить оригінал ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року. Окрім того, судом першої інстанції, на прохання засудженого, було забезпечено можливість його сину та виділено період з 18 по 28 листопада 2014 року, щоб зняти усі фотокопії з матеріалів справи, в тому числі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року.

Крім того, на вимогу засудженого ОСОБА_7 від йому була видана під розписку 20 лютого 2015 року належно оформлена копія ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2011 року.

Тобто, суд першої інстанції забезпечив в повному обсязі усі можливі варіанти для реалізації права засудженого на ознайомлення, отримання копії як вироку від 17 листопада 2010 року, так і ухвали суду апеляційної інстанції від 25 серпня 2011 року, якою вказаний вирок залишено без змін і під час оголошення якої останній був присутній в залі суду, однак, засуджений із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження на вирок суду звернувся 10 липня 2015 року, тобто, через 4 роки як після видачі судом першої інстанції йому та його захиснику належним чином завіреної копії вказаного вироку, так і після перегляду даного вироку судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційних скаргах підстави для скасування постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року року, якою було відмовлено в поновленні строку касаційного оскарження вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, а відтак підстав для скасування постанови та поновлення засудженому строку касаційного оскарження суд апеляційної інстанції не вбачає.

А тому на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року, якою було відмовлено в поновленні строку касаційного оскарження вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяці з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду: