Справа № 452/2814/23
Провадження № 1-кп/452/292/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; з середньою освітою, не працюючого, одруженого; раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимого, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим, а саме 28.11.2022р. та 31.01.2023р. до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї дружини ОСОБА_4 , 13 лютого 2023 року о 07.00год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 умисно вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявилися у словесних образах її нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякуванні, погрозах фізичною розправою, завдавши їй своїми діями психологічних страждань та погіршення якості життя, що згідно висновку експерта призвело до негативних змін в індивідуально-психологічних та емоційних проявах, а саме виникнення дискомфорту, підвищене почуття провини, настороженість та недовірливість у взаєминах, переживання неповноцінності, відчуття власної нікчемності, почуття приниження, наявність страхів, амбівалентність почуттів, ознаки конфлікту в сім`ї та недовіри собі, - чим вчинив домашнє насильство.

Крім того 13.02.2023р. о 07.20год ОСОБА_5 за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, маючи умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_4 всупереч її волі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, погрожуючи застосуванням фізичної сили та шляхом застосування психологічного насильства, натягнув на шию останньої металевий ланцюг, з`єднавши кінці навісним замком, зачинив його, та утримував потерпілу проти її волі у вищевказаному приміщенні протягом однієї години, чим незаконно позбавив волі потерпілу ОСОБА_4 .

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію потерпілої та думку прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 і ч. 1 ст. 146 КК України, оскільки він своїми діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи та, відповідно, незаконне позбавлення волі людини. Кваліфікація дій за вказаними нормами Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій; показав, що прив`язав дружину та пішов до магазину купити сигарети, надалі прийшов та звільнив її, це тривало приблизно 20 хвилин.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; обставини та наслідки вчиненого, а також судом ураховано особу винного, його характеристику, вік, стан здоров`я, матеріальне становище; відтак за наведеного і загальних засад призначення покарання, слід призначити ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень.

Судом також ураховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , що є щирим каяттям; обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позицію потерпілої ОСОБА_4 , котра жодних претензій до обвинуваченого не має та просила обрати м`яке покарання; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його сімейного та матеріального становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочинів, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити особі остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, разом з тим слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; що виправлення засудженого можливе без умови ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати слід стягнути із обвинуваченого; питання речових доказів згідно постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів від 23.02.2023 року слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши ухвалу слідчого судді від 24.02.23р. про накладений на майно арешт.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 146 КК України та призначити покарання:

-за ст. 126-1 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік;

-за ч. 1 ст. 146 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати накладений арешт на вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2023 року.

Речові докази - металевий ланцюг довжиною три метри, навісний замок із ключем марки «ЄUSAM», що упаковано у спецпакет №SUD3013277 по квитанції №00955, - знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової-психологічної експертизи в сумі 9321грн (дев`ять тисяч триста двадцять одну гривню).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники мають право отримати копію вироку в суді; копію вироку надіслати учасникам справи, котрі не були присутні при його ухваленні (і ч. 15 ст. 615 КПК України).

Суддя