Справа № 372/1522/23
Провадження 1-кс-1017/23
ухвала

Іменем України

23 серпня 2023 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Володілець майна ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва, від 13.02.2023 року, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:5457, що належить ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи клопотання зазначив, що в провадженні СВ Обухівського районного управління поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000595, внесене до ЄРДР 20.10.2021 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Федосіївської територіальної громади за попередньою змовою із службовими особами ГУ «Держгеокадастру» у Київській області, шляхом зловживання службовим становищем всупереч інтересам служби, виділили земельні ділянки лісового фонду, які знаходяться в с. Ходосівка, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам Держави. Частина земельних ділянок лісогосподарського призначення передані в приватну власність та які накладаються на землі лісового фонду. В ході досудового розслідування, прокурор звернувся до Святошинського районного суду м. Києва, про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:5457. Вказане клопотання було задоволено. Дана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3 , який придбав дану ділянку у встановленому законом порядку. Тож, арешт майна ОСОБА_3 має бути скасований, оскільки він є необґрунтованим, а висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту майна такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини, а тому він вимушений звернутися до суду з вказаним клопотанням.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання,не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги клопотання про скасування арешту майна підтримав повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, направив до суду листа, в якому повідомив, що 30.06.2023 року постановою Київської обласної прокуратури підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за СУГУ НП в Київській області, а процесуальне керівництво здійснювати Київській обласні прокуратурі. А тому враховуючи вищевикладене, про наступну дату судового засідання повідомляти Київську обласну прокуратуру.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання володілець майна ОСОБА_3 посилається на те, що він є власником майна, яке було арештовано на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва, про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:5457. Дана земельна ділянка належить йому на праві власності, яку він придбав у встановленому законом порядку. Арешт його майна має бути скасований, оскільки він є необґрунтованим, а висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту майна такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини, тож просить скасувати арешт накладений на майно його, оскільки будь-яких процесуальних рішень, щодо арештованого майна не приймалось, а тому накладений арешт на майно підлягає скасуванню.

З наданих слідчому судді під час розгляду справи доказів вбачається, що в провадженні Обухівського РУП ГУ НП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000595, внесене до ЄРДР 20.10.2021 року, в рамках розслідування якого було накладено арешт на вищевказане майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року задоволено клопотання прокурора про арешт майна, накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі і на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:5457, яка може бути предметом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до доводів учасників розгляду станом на день подачі та розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування кримінального провадження проводиться слідчим Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Однак відповідно до повідомлення прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за СУГУ НП в Київській області, а процесуальне керівництво здійснювати Київській обласні прокуратурі.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2, п.п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За доводами клопотання арешт на майно було накладено в рамках досудового розслідування кримінального провадження 0000595, внесене до ЄРДР 20.10.2021 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, на даний час проведення досудового розслідування здійснюється слідчим Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Однак, слідчому судді не подано будь-яких доказів, які б об`єктивно підтверджували вказані обставини, прокурор повідомив суд про зміну підслідності у вказаному кримінальному провадженні. До клопотання належних і допустимих доказів для належної правової оцінки доводам клопотання під час судового розгляду не подано. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання слідчому судді не подано.

Так, в обґрунтування доводів клопотання про належність арештованого майна ОСОБА_3 було подано інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, інформацію з Державного реєстру речових прав, однак належних, допустимих та достовірних доказів, на підтвердження виникнення у ініціатора звернення статусу власника або володільця нерухомого майна слідчому судді під час розгляду справи не подано. В судовому засіданні будь-яких додаткових доказів не подавалось, а додані до клопотання додатки не дають достатніх підстав для обґрунтованого висновку про те, що арештоване майно належить на праві власності або на праві користування саме ОСОБА_3 , тобто наявність у нього речових прав на арештоване майно залишилась недоведеним.

Матеріали кримінального провадження слідчому судді надано не було.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, а тому залишились недоведеними.

З матеріалів справи вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, що фактичних підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна не встановлено.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

З огляду на викладене, скасування арешту майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено. Вимоги клопотання не ґрунтуються на законі.

Крім того слід також звернути увагу на повідомлення прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області про зміну підслідності у вказаному кримінальному провадженні, що дає підстави вважати, що скарга на даний час не підсудна Обухівському районному суду Київської області, що не можна було встановити станом на час початку провадження у цій справі.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000595 від 20.10.2021 року, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1