ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4489/22

Провадження № 11-кп/4820/313/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000039 від 10.01.2022 року за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 366-2 КК України ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пролетарськ Луганської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, який утриманців не має, голову правління Кам`янець-Подільського АТ «Гіпсовик», депутата Кам`янець-Подільської районної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366-2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій органів місцевого самоврядування строком 1 (один) рік.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Як установлено судом першої інстанції, згідно з постановою Кам`янець-Подільської районної територіальної виборчої комісії Хмельницької області №75 від 20 листопада 2020 року «Про реєстрацію депутатів Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області» ОСОБА_6 зареєстровано депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області.

Відповідно до витягу з протоколу пленарних засідань першої сесії Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області 8 скликання від 25.11.2020 ОСОБА_6 обрано депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області.

Окрім цього, на першій сесії Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області 8 скликання від 25.11.2020 усіх депутатів районної ради було повідомлено про виконання Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_6 .

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад є особами, які уповноважені на виконання функцій місцевого самоврядування та на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з частиною 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 , будучи депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області, уповноважений на виконання функцій місцевого самоврядування, тому є суб`єктом декларування та у відповідності до частин 1, 4 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», частини 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається вищевказаним органом.

Окрім цього, згідно із пунктом 8 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 (діючого на час заповнення та подання декларації), після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису. Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей та про надання згоди на обробку персональних даних шляхом проставляння відповідної відмітки в документі.

При цьому, на порушення вищезазначених вимог закону ОСОБА_6 , будучи депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області та будучи суб`єктом декларування, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 будучи депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області та суб`єктом декларування, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, 22.03.2021 о 13.35 год. створив в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», унікальний ідентифікатор документа - b2131d87-a3a6-47db-8184-118cf4c490a8 для заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної декларації за 2020 рік, після чого, діючи умисно, з метою приховання дійсної інформації щодо отриманих доходів, на порушення вимог пунктів 1-5, 7-8 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», в період з 13.35 год. 22.03.2021 по 09.31 год. 23.03.2021 вніс завідомо недостовірні відомості в окремі розділи декларації, а саме:

у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації

ОСОБА_6 , порушуючи вимоги пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», не зазначив наявність та вартість напівпричіпу марки SCHMITZ, 1999 року випуску, на суму 70 400,00 грн.;

у розділі 8 «Корпоративні права» декларації ОСОБА_6 , порушуючи вимоги пункту 5 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», не зазначив відомості про належні йому корпоративні права, які виражені у внеску до статутного фонду ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» у розмірі 83,33% на суму 1 250 000,00 грн.;

у розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_6 , порушуючи вимоги пункту 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», не зазначив відомості про свій грошовий актив у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму 228 073,54 грн.

Після цього, ОСОБА_6 23.03.2021 о 09.31 год. подав до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік із завідомо недостовірними даними, яку підтвердив власним кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП).

Тобто, ОСОБА_6 , будучи депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області та будучи суб`єктом декларування, діючи умисно, з метою приховання дійсної інформації щодо отриманих доходів, при заповненні та поданні до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, у період з 13.35 год. 22.03.2021 по 09.31 год. 23.03.2021 вніс завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 548 483,54 грн., що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити відносно нього кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення. Апелянт не погоджується з твердження суду першої інстанції про наявність в його діях умислу, мети та мотивів на приховування дійсної інформації щодо отриманих ним доходів за 2020 рік. Переконує, що декларація за 2020 рік містить відомості про усі отримані ним доходи за 2020 рік, в тому числі отриману у 2020 році орендну плату від TOB «НВО «ГРОТ», за користування автопоїздом в складі з напівпричіпом марки SCHMITZ, 1999 року випуску, на загальну суму 180 000 грн. Вказує, що захисником було надано завірені копії договорів оренди транспортних засобів: сідлового тягача «Мерседес-Бенз» «AXOR» 2012 року випуску та напівпричіпа марки SCHMITZ, 1999 року, на підставі яких йому нараховувалась та виплачувалась орендна плата. Також, у декларації за 2020 рік відображені доходи, а саме отримані відсотки, що були нараховані на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_2 , відкритому в AT КБ «Приват Банк», на суму 228 083, 54 грн. В даному пункті відображено отримання ним доходів у вигляді відсотків з депозиту, відкритому в AT КБ «Приват Банк» на суму 23682 грн., така ж сама сума значиться у наданій банком Довідці «Про залишки коштів та нараховані відсотки» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 року в розділі «Сума зарахованих % після сплати податків». Крім того, ОСОБА_6 стверджує, що у декларації відображено і дані про отримані ним дивіденди від частки у статутному фонді ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот», на суму 53476 грн. Звертає увагу, що він у суді першої інстанції пояснював, що в силу відсутності достатніх навиків роботи з комп`ютерною технікою самостійно не міг заповнити вказану електронну декларацію за 2020 рік, а тому попросив допомоги у свого сина, який і здійснював безпосереднє внесення усієї інформації до неї. Не заперечує того факту, що не перевірив, яким чином було подано його декларацію за 2020 рік та які дані вона містить, поклавшись повністю на свого сина ОСОБА_8 , який в місцевому суді пояснив, що відсутність в декларації частини інформації щодо даних об`єктів декларування відбулася через систематичні технічні проблеми, що супроводжували процес заповнення та подання декларації, завантажити яку вдалось не з першого разу. Уважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 Кримінального кодексу України, зокрема відсутня його суб`єктивна сторона - прямий умисел, а наявність наведеного в обвинувальному акті мотиву - приховання дійсної інформації щодо отриманих доходів, спростовується наявними у справі письмовими документами та відомостями самої декларації за 2020 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали, подану апеляційну скаргу, прокурора, який уважає вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що протягом 26 років працює під публічним наглядом, з 2011 року є депутатом різних рад. У районній раді він був попереджений про обов`язкове заповнення декларації. Умислу не заповнювати декларацію не мав. Електронний ключ він має як керівник підприємства, але з комп`ютерною технікою працював мало. Корпоративні права має приблизно 8 років, після останніх змін до статуту їх вартість становить 120 000 грн. заповнювати декларацію йому допомагав син. Він не перевіряв декларацію після того, як син її заповнив. До НАЗК з проханням перевірити декларацію він не звертався, вважав, що для цього не було причин. Щодо депозиту, то він брав довідку в банку, щодо причепу - здав в оренду підприємству «Грот». Коли орендна плата нараховувалась, бухгалтерія нараховувала податки, він же отримував кошти вже після всіх утримань, про що також брав довідку. Щодо частки в ТОВ, то він отримує дивіденди, при отриманні розписується у відомості, після відрахувань. Виправити декларацію у встановлений НАЗК строк до 01 грудня не міг з технічних причин - система не дозволяла. У подальшому, на момент завершення судового розгляду справи, повідомив, що вніс виправлення до декларації.

Разом з тим, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами, а саме даними:

-висновку від 20.12.2021, складеного Національним агентством з питань запобігання корупції, стосовно суб`єкта декларування ОСОБА_6 , з копіями матеріалів повної перевірки, за результатами якої встановлено, що суб`єкт декларування, при поданні декларації, зазначив недостовірні відомості, зокрема, щодо транспортного засобу - напівпричепу марки SCHMITZ, 1999 р. в., на суму 70 400,00 грн., щодо наявності корпоративних прав в ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» на суму 1 250 000 грн. та щодо грошового активу у вигляді коштів, розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 228 083,54 грн.;

-щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, заповненою ОСОБА_6 23.03.2021;

-інформації Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Хмельницькій області щодо вартості транспортних засобів, зокрема, напівпричепу марки SCHMITZ, що належать ОСОБА_6 , яка становить 70 400,00 грн.;

-інформації АТ КБ «Приватбанк» щодо залишку коштів на рахунку

ОСОБА_6 станом на 31.12.2020 у сумі 20 000,00 грн.;

- інформації Закарпатської митниці щодо напівпричепу марки SCHMITZ;

- статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Грот», відповідно до якого частка ОСОБА_6 у розмірі статутного капіталу, розподіленого між учасниками товариства, становить 1 250 000,00 грн., що становить 83,33% Статутного капіталу товариства;

- витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про належність ОСОБА_6 корпоративних прав у виді внеску до статутного фонду ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» у розмірі 83,33% на суму 1 250 000,00 грн.;

- протоколу від 24.06.2022 огляду документів, отриманих від АТ КБ «Приватбанк» щодо банківських операцій по банківських рахунках ОСОБА_6 , з додатками, зокрема транзакцій по картці № НОМЕР_3 , що відображає нарахування відсотків по договору за період часу з 02.01.2020 по 03.12.2020, та залишок грошових коштів у сумі 200 000 гривень станом на 03.12.2022;

- протоколу від 13.06.2022 огляду документів, отриманих в Управлінні державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради, а саме реєстраційної справи ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» щодо належності

ОСОБА_6 корпоративних прав;

- інформації НАЗК з витягом послідовності дій користувача, відповідно до якої Декларацію за 2020 рік (щорічну) з унікальним ідентифікатором документа ОСОБА_6 створив о 13 год. 35 хв. 42 с. 22.03.2021.

Крім того, об`єктивно винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується даними:

- листа НАЗК про направлення обґрунтованого висновку відносно

ОСОБА_6 ;

- витягу з ЄРДР, відповідного до якого на підставі повідомлення (матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів) зареєстровано кримінальне провадження №000039 від 10.01.2022 за частиною 1 статті 366-2 КК України по факту подання уповноваженою особою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік недостовірних відомостей, які відрізняються від достовірних на суму, що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації;

- витягу з протоколу пленарних засідань першої сесії Кам`янець-Подільської районної ради VIII скликання від 25.11.2020, постанови №75 від 20.11.2020 про реєстрацію депутатів Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області, постанови №76 від 23.11.2020 про скликання першої сесії Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області, постанови №77 від 24.11.2020 про реєстрацію депутатів Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області, відповідно до яких ОСОБА_6 зареєстровано депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області та обрано депутатом Кам`янець-Подільської районної ради Хмельницької області;

- повідомлення депутатів VIII скликання від 25.11.2020 про виконання Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контрою (подання Декларації), згідно якого усіх депутатів районної ради було повідомлено щодо подання декларації з особистим підписом ОСОБА_6 про ознайомлення;

- довідки ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» про перебування ОСОБА_6 на посаді директора та про отримані доходи;

- ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.05.2022 (справа №676/282/22, провадження №1-кс/676/759/22) про надання дозволу на тимчасовий доступ до реєстраційної справи щодо ТОВ «НВО» «ГРОТ», які перебували у володінні управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради;

- протоколу тимчасового доступу до документів від 10.06.2022 з описом вилучених документів;

- ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2022 (справа №676/282/22, провадження №1-кс/676/760/22) про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації щодо руху грошових коштів, банківські операції, залишку коштів та нарахованих відсотків по банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк», що належать ОСОБА_6 ,

- протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.06.2022 з описом вилучених речей і документів;

- постанови від 13.06.2022 та від 24.06.2022 про визнання предметів речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання, відповідно до яких копії документів реєстраційної справи ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот», а також лазерний CD-R диск марки HP S2X та додатки до протоколу огляду документів від 24.06.2022 визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження;

- договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.06.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 придбав напівпричіп марки SCHMITZ, 1999 року випуску, за 70 400,00 грн.;

- ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.07.2022 (справа №676/282/22, провадження №1-кс/676/935/22), відповідно до якої надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації щодо джерел (сум), виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_6 з 01.01.2020 по 31.01.2020;

- протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.07.2022 з описом вилучених речей і документів;

- протоколу від 07.07.2022 огляду документів, а саме витягу з форми №25ДР щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 202 року щодо ОСОБА_6 ;

- постанови від 07.07.2022 про визнання предметів речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання, відповідно до якої витягу з форми №25ДР щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року щодо ОСОБА_6 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;

- договору оренди напівпричепа №7 від 26.06.2019, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» з актом приймання-передачі напівпричепа; а також договору оренди автомобіля №2 від 01.05.2019 з додатками: актом приймання передачі, додатковою угодою від 30.04.2022 та довідками про отримані ОСОБА_6 від ТОВ «НВО «Грот» у 2020 році;

- постанови від 11.08.2022 про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 11.08.2022 з підписом ОСОБА_6 про отримання 11.08.2022;

- документів, що характеризують особу ОСОБА_6 : довідки про наявність/відсутність судимостей з відміткою про відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності; повідомлення лікарів психіатра та нарколога, відповідно до яких ОСОБА_6 не перебуває на обліку; копії посвідчень про нагороди ОСОБА_6 ; копії посвідчень про обрання ОСОБА_6 депутатом Хмельницької обласної ради, добровольця територіальної оборони; характеристики за місцем роботи.

В суді першої інстанції, в якості свідка, було допитано ОСОБА_8 , який показав, що за проханням батька заповнив декларацію, оскільки той не дуже розуміється на комп`ютерній техніці. Для заповнення декларації батько надав цілу папку документів - про банківські рахунки, техпаспорти транспортних засобів тощо. На підставі цих документів він заповнював декларацію. Декларація заповнювалася важко, дані не зберігалися, не перекидалися на інші пункти, треба було повертатися, дозаповнювати, зберігати чернетки. Щодо ТОВ «Грот, то були наявні усі документи, він вніс все - корпоративні права, заповнював розділ про корпоративні права та доходи, по довідкам про доходи заповнював усі дані, перевіряв. Щодо депозитів, то були довідки, по яким він заповнив декларацію і нараховані відсотки, загальна сума відсотків, суми депозитів вказував у пункті Грошові активи. При цьому, у майже кожному пункті вибивало помилки і треба було заповнювати заново. На деяких пунктах програма ставила знаки оклику, тому він дозаповнював їх. Якщо декларація заповнена з помилками, програма декларацію не прийме і не збереже. В процесі заповнення декларації батько участі не брав, вказівок щодо не заповнення якихось пунктів чи розділів не надавав. Він особисто не є користувачем реєстру та суб`єктом подання декларації. В реєстр зайшов по електронному ключу батька, який той надав. З порядком заповнення декларації він не знайомився.

Суду першої інстанції обґрунтовано не взяв таких показань свідка до уваги, оскільки він є сином обвинуваченого, а відтак особою, яка заінтересована у результаті розгляду кримінального провадження та не притягненні ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказаних вимог закону місцевим судом дотримано, надано обґрунтовану оцінку як кожному окремо взятому доказу, так і доказовій базі в цілому.

Оцінку доказам, в тому числі їх допустимості, суд, у відповідності до положень ст.89 КПК України, надає в нарадчій кімнаті, під час ухвалення судового рішення, що і було зроблено, так як вирок суду містить докладні мотиви на спростування доводів сторони захисту про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_6 .

Упродовж розгляду справи, місцевий суд, з`ясувавши, передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмету доказування, встановив факт вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального проступку й обґрунтовано визнав доведеною його винуватість.

Всупереч твердженням апелянта ОСОБА_6 , фактичні дані, які покладено в основу вироку, та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_6 , отримані в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані, в силу ст.84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу, захисником не наведено.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, застосовуючи вказаний стандарт доказування, в цій справі, суд обґрунтовано врахував сукупність доказів у комплексі.

Судом дослідженні усі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що докази його винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, зібрані в даному кримінальному провадженні і досліджені судом першої інстанції, відповідають вимогам належності і допустимості, є достатніми для висновку про вчинення саме ОСОБА_6 , інкримінованого йому кримінального проступку.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.366-2 КК України, як умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є правильною.

Згідно з частиною 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. У свою чергу, склад кримінального правопорушення включає чотири елементи (суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт, об`єктивну сторону), кожен з яких має певний набір обов`язкових і факультативних ознак для кваліфікації певного діяння як кримінального правопорушення. Такі ознаки повинні бути визначені у диспозиції відповідної норми КК України, за якою кваліфікується діяння обвинуваченого.

З урахуванням загальної характеристики складу кримінального проступку, що відображена у диспозиції ч. 1 статті 366-2 КК України, винуватість особи у його вчиненні може бути визнана судом, якщо сторона обвинувачення довела сукупність таких елементів:

-наявність суб`єкта кримінального правопорушення - особа, яка притягнута до кримінальної відповідальності, є суб`єктом декларування;

-наявність об`єкта правової охорони - відповідних суспільних відносин;

-наявність об`єктивної сторони правопорушення - внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 4000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

-наявність суб`єктивної сторони - прямий умисел суб`єкта декларування на внесення завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Вчиняючи кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366-2 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 був суб`єктом декларування.

Суб`єкт кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, - спеціальний. Це фізична осудна особа, яка досягла 16 років до вчинення кримінального правопорушення, та є суб`єктом декларування.

Приміткою до ст. 366-2 КК України закріплено, що суб`єктами декларування у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад належать до категорії осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, на яких поширюється дія вказаного Закону, в тому числі і в частині зобов`язання, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

За змістом частин 1, 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів». Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією.

Повноваження депутата Кам`янець-Подільської районної ради ОСОБА_6 набув 20.11. 2020. Розпочалися повноваження ОСОБА_6 , як депутата Кам`янець-Подільської районної ради, 25.11.2020 на першому пленарному засіданні першої сесії Кам`янець-Подільської районної ради. Таким чином, ОСОБА_6 , у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону. А відтак згідно з ч. 1 ст. 45 цього Закону депутат Кам`янець-Подільської районної ради ОСОБА_6 є суб`єктом декларування, про що його було повідомлено, на цій же сесії та засвідчено його особистим підписом.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-2 КК України, є встановлений законом порядок декларування, який покликаний забезпечити доброчесність осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і зрештою - правильну діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування.

Суспільна небезпечність проступку, передбаченого ст. 366-2 КК України, полягає у тому, що суб`єкт умисно порушує передбачений спеціальними законами порядок декларування. Основною ціллю декларування доходів є ефективне запобігання корупції через прозорість майнового стану осіб, уповноважених на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.

Отже, порядок декларування, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 366-2 КК України, визначений Законом України «Про запобігання корупції».

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 366-2 КК України обов`язковою умовою є встановлення факту внесення суб`єктом декларування до декларації, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», відомостей, а також факту того, що такі відомості є завідомо недостовірними для суб`єкта декларування.

Перелік відомостей, які зазначаються у декларації, визначений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». До таких відомостей, у тому числі, відносяться корпоративні права, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із зазначенням найменування кожного суб`єкта господарювання, його організаційно-правової форми, коду Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, частки у статутному (складеному) капіталі товариства, підприємства, організації у грошовому та відсотковому вираженні, цінне рухоме майно, грошові активи.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 , умисно, внесено до щорічної декларації за 2020 рік недостовірні відомості, з метою приховання дійсної інформації щодо отриманих доходів, на порушення вимог пунктів 1-5, 7-8 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», в період з 13.35 год. 22.03.2021 по 09.31 год. 23.03.2021, в окремі розділи декларації, а саме:

у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації

в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», не зазначено наявність та вартість напівпричепу марки SCHMITZ, 1999 року випуску, на суму 70 400,00 грн.;

у розділі 8 «Корпоративні права» декларації, в порушення вимоги пункту 5 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», не зазначено відомості про належні йому корпоративні права, які виражені у внеску до статутного фонду ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Грот» у розмірі 83,33% на суму 1 250 000,00 грн.;

у розділі 12 «Грошові активи» декларації, в порушення вимоги пункту 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», не зазначено відомості про свій грошовий актив у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму 228 073,54 грн.

Після цього, ОСОБА_6 23.03.2021 о 09.31 год. подано до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік із завідомо недостовірними даними, яку він підтвердив власним кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП).

За таких обставин, до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, у період з 13.35 год. 22.03.2021 по 09.31 год. 23.03.2021 ОСОБА_6 вніс завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 548 483,54 грн., що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 366-2 КК України обов`язковою умовою є встановлення факту, що внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», вчинене з прямим умислом.

За змістом ч. 1 ст. 24 КК України у кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 366-2 КК України, умисел буде прямим у випадку якщо суб`єкт декларування усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння з внесення до декларації, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», завідомо недостовірних відомостей і бажав його вчинити.

Електронне декларування є складовою комплексної системи боротьби з корупцією. Його запровадження обумовлено необхідністю створення системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, проведенню стосовно них моніторингу способу їх життя з метою перевірки відповідності рівня життя задекларованим майну та доходам. Внесення завідомо недостовірних відомостей до електронної декларації суб`єктами декларування перешкоджає здійсненню фінансового контролю за їх майновим станом контролюючими органами та шкодить ефективній протидії корупції. За таких обставин, зважаючи на негативні наслідки, які в собі несе декларування недостовірної інформації, законодавцем встановлено кримінальну протиправність такого діяння, яка є юридичним вираженням його суспільної небезпеки.

На момент подання декларації ОСОБА_6 форма декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, була затверджена рішенням НАЗК «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 3 (далі - Рішення НАЗК). Така форма складалася з правил заповнення форми декларації та шістнадцяти розділів, у яких суб`єкт декларування зазначав інформацію про себе, членів своєї сім`ї, інших осіб та об`єкти декларування згідно із Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином, суб`єкт декларування, перед безпосереднім внесенням відомостей до декларації, в тому числі про об`єкти декларування, ознайомлюється з правилами заповнення форми декларації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування попереджається про відповідальність за декларування недостовірної інформації.

Як убачається з досліджених судом доказів, ОСОБА_6 був обізнаний із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації за 2020 рік, а також попереджений про відповідальність за декларування недостовірної інформації перед її підписанням.

На підставі викладеного Суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 був обізнаний про настання відповідальності за декларування недостовірної інформації, тобто був обізнаний про протиправність такого діяння. За таких обставин він не міг не усвідомлювати його суспільну небезпеку, юридичним вираженням якої є протиправність.

Складовою суб`єктивної сторони у цьому кримінальному правопорушенні, яка підлягає встановленню та оцінці, є внесення завідомо недостовірних даних. Законодавець підкреслив, використовуючи слово «завідомо», що суб`єкт декларування, заповнюючи декларацію, виражає свідомий, вільний варіант поведінки - приховати інформацію про об`єкт декларування або відобразити її із зазначенням достовірної або викривленої інформації про вартість об`єкта декларування.

Колегія суддів уважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 не тільки усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння - декларування недостовірної інформації, а й бажав внести до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, недостовірні відомості. Зазначене пояснюється тим, що його, на першій сесії Кам`янець-Подільської районної ради, було повідомлено про виконання Закону України «Про запобігання корупції» щодо заходів фінансового контролю, що засвідчено його підписом. До моменту заповнення Декларації ОСОБА_6 , йому була відома інформація про наявні у нього об`єкти. Таким чином обвинувачений був обізнаний як про порядок виконання свого обов`язку з декларування, так і володів необхідною інформацією про наявні у нього об`єкти декларування.

Позиція обвинуваченого, з цього приводу, головним чином пов`язана із тим, що у нього не було умислу чи хоча б усвідомлення того, що у декларації за 2020 рік неповністю відображенні відомості про наявне у нього майно та майнові права та що у нього був мотив приховати дійсну інформацію щодо отриманих доходів, оскільки декларацію заповнював його син ОСОБА_8 , який допустив вказану помилку, на що є посилання в апеляційній скарзі,

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про помилку, відсутність навичок заповнення щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, технічні несправності, відсутність мети приховування майна, корпоративних прав, жодним чином не виключають умисного характеру його дій щодо внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 має певну кількість об`єктів декларування, при цьому частину з них задекларував, а деякі залишились не задекларованими, тобто прихованими, що охоплюється поняттям «завідомо недостовірні відомості». Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відомості, вказані у декларації ОСОБА_6 , відрізняються від достовірних на суму, що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дає підстави для висновку про те, що особа не могла не усвідомлювати, що відомості неправдиві і що це не описка чи помилка у підрахунку. При цьому, сплата податків з отриманого доходу, від оренди якого отримано цей дохід, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі, зазначені отриманні відсотки, які були нараховані на грошові кошти, дивіденди від частки у статутному фонді товариства, не звільняє від відповідальності за недекларування майна, А недостатність практичних навичок роботи на комп`ютері не виправдовує внесення до декларації недостовірних відомостей, зокрема, вибіркове зазначення об`єктів декларування.

Син ОСОБА_6 - ОСОБА_8 виконував технічну роботу із заповнення декларації. Відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у декларації, покладається на суб`єкта декларування.

Як убачається з досліджених судом доказів, зокрема, з показань обвинуваченого, він не перевірив декларацію, після того, як його син її заповнив, не переконався, що у ній відображені всі відомості про його цінне рухоме майно, корпоративні права, грошові активи, відтак усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Відповідно ОСОБА_6 діяв з метою приховання дійсної інформації щодо вказаного майна, корпоративних прав та грошових активів.

Колегія суддів ураховує також і те, що у контексті психічного ставлення ОСОБА_6 до вчиненого ним кримінального правопорушення неабиякого значення набувають його освіта і посада.

Обвинувачений, маючи значний професійний досвід на керівних посадах, повинен був знати та вочевидь розуміти нормативно-правові положення щодо необхідності декларування майнового стану, як особи, яка уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, та необхідність їх дотримання і наслідки невиконання таких обов`язків.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 умисно вніс завідомо недостовірні відомості до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», які відрізняються від достовірних на суму більшу ніж 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Посилання апелянта на те, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_8 , в силу того, що він є його сином, а відтак зацікавленою особою, не спростовує висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні, надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Також судом першої інтенції ураховано відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відтак, призначене ОСОБА_6 покарання, в межах санкції частини 1 статті 366-2 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій органів місцевого самоврядування, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. 404, п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2023 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 366-2 КК України ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3