Справа № 2033/1-83/11
Провадження № 1/645/1/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного - ОСОБА_4 ,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.296, ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.

Суд, враховуючи положення розділу ІІІ КПК України (в редакції 1960 року), розпочав провадження по кримінальній справі із проведення попереднього розгляду для з`ясування питань, регламентованих ст.237 вказаного Кодексу.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, з мотивів неповноти, неправильності досудового слідства, оскільки під час досудового розслідування органами слідства було допущено ряд порушень, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Письмове клопотання долучено до справи.

Також захисником заявлено клопотання прозакриття кримінальної справи та звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки, на думку захисту, підсудний не ухилявся від суду і строки давності закінчилися. Письмове клопотання долучено до справи.

Підсудний ОСОБА_4 підтримав заявлені клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотань захисника заперечував, посилаючись на те, що підстав для повернення справи прокурору для організації проведення досудового слідства не має, перевірка доводів сторони захисту є предметом судового розгляду, а строки давності ще не закінчилися.

За результатом розгляду вказаних клопотань суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Відповідно до ст.281 КПК України ( в ред. 1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового розслідування може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 246 КПК України (редакція 1960 р.) при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи або за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача або їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Виходячи з роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

У своєму клопотанні захисник зазначаючи про недоліки справи, посилається на докази, які суд ще не досліджував.

Однак, суд у попередньому судовому засіданні не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, а також вважати встановленими обставини, які підлягають перевірці в ході додаткового розслідування.

Окрім того, відповідно до вимог ст.277 КПК України (1960 року) до закінчення судового слідства прокурор вправі змінити пред`явлене особі обвинувачення. Але цим правом прокурор може скористатись лише у наступній стадії процесу, тобто під час судового розгляду справи.

Необхідно зазначити, що постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.12.2020 кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 189, ч. 2 ст. 162, ч.3 ст. 357 КК України було повернуто прокурору Харківської області, для проведення додаткового розслідування, однак ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.09.2021 року дана постанова скасована і апеляційний суд вказав на безпідставність повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього судового засідання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про направлення справи на додаткове розслідування, як передчасно заявленого.

Щодо клопотання про закриття кримінальної справи та звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

Згідно обвинувального висновку, затвердженого прокурором 30.03.2010 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи призначеним наказом №247 о/с від 17.07.2008 року начальника ГУМВС України в Харківській області на посаду оперуповноваженого УБОЗ ГУМВС України в Харківській області, маючи спеціальне звання капітана міліції, будучи працівником правоохоронного органу, 22.11.2008 року, приблизно о 18:00 год, знаходячись у громадському місці, в приміщенні кафе «Смак», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 94, перебуваючи у нетверезому стані, виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та нехтуючи існуючими нормами моралі, намагаючись самоствердитись за рахунок приниження оточуючих осіб. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на здійснення хуліганських дій, пов`язаних з особливою зухвалістю та виключним цинізмом, за межами приміщення вищевказаного кафе, ОСОБА_4 вийшов на вулицю та в порушення вимог інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, заряджених резиновими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом №622 від 21.08.1998 МВС України, здійснив 2 постріли з пістолету «Форт-12Р», який є спеціальним засобом для спричинення тілесних ушкоджень, в сторону проїзної частини та автомобіля марки «Mercedes GL», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи при цьому створення реальної загрози для життя та здоров`я громадян.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням спеціально пристосованого предмету для спричинення тілесних ушкоджень.

Окрім того, 30.04.2009 року в період часу з 12:00 до 13:00 години на перехресті 2-го Орловського в`їзду та вулиці Зернової, 2-А в місті Харкові, на прилеглій території до прохідної елеватора ДП ДАК «Хліб України» ТЗП» ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими співробітниками міліції, отримав дані від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про наявність боргових зобов`язань у ТОВ «Центр агропромислових інвестицій «Кредит-Агро», керівником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перед ТОВ «Валтар-Агро», директором якого є ОСОБА_7 , сприймаючи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , представниками ТОВ «Центр агропромислових інвестицій «Кредит-Агро», використовуючи факт наявності грошової заборгованості на загальну суму 252943,70 грн. ТОВ «Центр агропромислових інвестицій «Кредит-Агро» перед ТОВ «Валтар-Агро», умисно, протиправно, з корисливих мотивів пред`явив останнім вимогу про те, щоб ОСОБА_8 , передав йому грошові кошти в розмірі 1 млн. грн., що не передбачено наявними господарсько-правовими зобов`язаннями між вказаними суб`єктами господарювання, погрожуючи в іншому випадку позбавленням життя ОСОБА_8 .

Вищевказана погроза позбавлення життя ОСОБА_8 супроводжувалась демонстрацією невстановленим співробітником міліції кобури з вогнепальної зброї, що сприймалось ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як реальна погроза життю та здоров`ю ОСОБА_8 з боку ОСОБА_4 та невстановленого співробітника міліції, в результаті чого у ОСОБА_8 склалось уявлення про те, що якщо він виконає пред`явлені в його адресу вимоги з боку ОСОБА_4 , то погроза ним буде реалізована.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 189 КК України, як вимога про передачу чужого майна в особливо великому розмірі з погрозою вбивства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, ОСОБА_4 14.12.2009 року в період часу з 18:00 години до 20:00 години умисно, незаконно, порушуючи конституційне право ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на недоторканість житла за адресою: АДРЕСА_2 , проник у вказане житло, яке належить на праві власності ОСОБА_12 на підставі договору дарування, серії ВКІ №221088, застосовуючи відносно останньої насилля, яке виражалось в нанесенні легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком №6653-ая109 від 27.12.2009 судово-медичної експертизи, а також погрожуючи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в подальшому застосуванні насильницьких дій.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи із застосуванням насилля, а також погрозою його застосування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на посягання на авторитет органів державної влади, ОСОБА_4 в період часу з 14.12.2009 року по 15.12.2009 року, точного часу слідством не встановлено, за місцем мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, таємно заволодів паспортом громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого 29.09.2005 Орджонікідзевським РВ ХДУ ГУМВС України в Харківській області, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_3

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

Положеннями ст. 7-1 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КПК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КПК України).

Велика Палата Верховного суду у постанові від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20 постановила висновок про те, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Фрунзенського районного суду м.Харова від 09.07.2010 року задоволено клопотання прокурора та змінено підсудному ОСОБА_4 запобіжний захід з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

З журналу судового засідання, проведеного у вказаний день (09.07.2010) вбачається, що після заявлення прокурором клопотання про зміну підсудному запобіжного заходу у судовому засіданні було оголошено перерву, однак підсудний ОСОБА_4 не з`явився до зали суду після закінчення перерви. Захисник підсудного пояснив його відсутність поганим самопочуттям. Проте, в подальшому до справи не були долучені докази поважності причин неявки ОСОБА_4 в судове засідання 09.07.2010 року.

У судове засідання 26.07.2010 року підсудний не з`явився, захисник підсудного, згідно протоколу судового засідання, повідомив, що місцезнаходження його підзахисного йому не відомо, телефон останнього вимкнений.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харова від 26.07.2010 року підсудний ОСОБА_4 був оголошений у розшук, проведення якого було доручено Фрунзенському РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Провадження у кримінальній справі було призупинене до виявлення підсудного.

Згідно інформації УБОЗ ГУ МВС в Харківській області, розшук ОСОБА_4 здійснювався з 11.08.2010 року, з метою розшуку вказаної особи було проведено наступні заходи: надіслано орієнтування до територіальних підрозділів МВС та УБОЗ областей, виставлено сторожові картки на перетин державного кордону та в АДБ при ГУМВС в областях і паспортних службах, ОСОБА_4 оголошений у міждержавний розшук, перевірено ймовірність реєстрації розшукуваного на території рф, тощо.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 27.11.2020 року поновлено кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 189 КК України.

З ухвали вбачається, що 26.11.2020 року до суду надійшов лист начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_14 , згідно якому ВКП ГУНП в Харківській області було доставлено обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, факт ухилення підозрюваного від суду не викликає у суду сумнівів.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.296, ч. 3 ст. 357 КК України.

Дії, передбачені ч. 2 ст. 162 КК України караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, і відповідно до положень ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, диференційовані строки давності з дня вчинення якого і до дня набрання вироком законної сили складають 5 років, та продовжені на час ухилення ОСОБА_4 від суду до квітня 2025 року.

Дії, передбачені ч. 2 ст. 189 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років, і відповідно до положень ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, диференційовані строки давності з дня вчинення якого і до дня набрання вироком законної сили складають 10 років та продовжені на час ухилення ОСОБА_4 від суду до серпня 2029 року.

Дії, передбачені ч. 4 ст. 296 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років, і відповідно до положень ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, диференційовані строки давності з дня вчинення якого і до дня набрання вироком законної сили складають 10 років та продовжені на час ухилення ОСОБА_4 від суду до березня 2029 року.

Дії, передбачені ч. 3 ст. 357 КК України караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, і відповідно до положень ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є проступком, диференційовані строки давності з дня вчинення якого і до дня набрання вироком законної сили складають 3 роки та продовжені на час ухилення ОСОБА_4 від суду до квітня 2023 року.

Таким чином, суд погоджується зі стороною захисту, в тій частині вимог, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України і до дня набрання вироком законної сили минули строки давності як загальні (п`ять років), так і диференційовані (3 роки).

Проте, на сьогодні, матеріали справи не містять відомостей про наявність/відсутність судимостей у ОСОБА_4 за період ухилення від суду та після встановлення місця знаходження підозрюваного, а відповідно до ч. 3 ст. 49 КПК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Щодо диференційованих строків давності за злочини, передбачені ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України, то вони, як такі, що подовжені на час ухилення від суду, як зазначено судом вище, ще не сплинули, а встановлені у ч. 2 ст. 49 КК України загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто якщо минуло понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину. Такі строки для злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України сплинуть 22 листопада 2023 року, для злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України 30 квітня 2024 року, для злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України 14 грудня 2024 року.

Таким чином, на сьогодні у суду відсутні підстави для задоволення клопотання захисника та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст. 66, 237, 246, 253 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника підсудного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування відмовити.

У задоволенні клопотання захисника підсудного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінальної справи та звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності відмовити.

Роз`яснити, що відхилення клопотань не позбавляє права заявляти ті ж клопотання протягом усього судового слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя