Справа № 595/324/23
Провадження № 1-кс/595/339/2023
У Х В А Л А

02 червня 2023 року м. Бучач

Слідчий суддя Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2023 року за ч.2 ст.121 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС - криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в якому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, строком на 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. 07 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 травня 2023 року. Постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 29.04.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме 06 червня 2023 року. 02.05.2023 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено до 23.59 год. 06.06.2023. Зазначив, що не перестали існувати встановлені ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу запобігти таким не зможе. Крім того, вказує, що у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 8 судових молекулярно-генетичних експертиз, виконання яких здійснюють експерти Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок 1 судово-дактилоскопічної експертизи, виконання якої здійснюють експерти Тернопільського НДЕКЦ МВС України; провести із підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_4 амбулаторні судово-психіатричні експертизи; провести із підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_4 судові-наркологічні експертизи; з урахуванням отриманих висновків вищевказаних криміналістичних експертиз та проведених слідчих дій, у разі необхідності повідомити ОСОБА_7 та/або ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; виконати інші слідчі та процесуальні дії, проведення у яких може виникнути необхідність під час здійснення досудового розслідування; за наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування, виконати вимоги ст.290 КПК України, та скласти обвинувальний акт. Зазначає, що провести вказані слідчі дії та експертизи у передбачений законом строк неможливо у зв`язку із значною кількістю та тривалістю проведення експертиз, а також їх складністю. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому, зазначив, що ризики продовжують існувати, досудове розслідування на завершені.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти клопотання заперечив, суду пояснив, що в СІЗО в нього було два приступи, так як ліки приносять в різних годинах.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечив, суду пояснив, що жоден доказ не вказує на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, очевидці відсутні, знаряддя вчинення злочину відсутнє. Підозра є необґрунтованою. Зазначає, що ризики вказані прокурором є недоведеними, не заперечує щодо обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, 05 березня 2023 року о 17.04 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с.Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області про те, що вона виявила в будинку мертвим ОСОБА_9 (62 роки), з ознаками насильницької смерті.

05 березня 2023 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 березня 2023 року, в післяобідню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які перебували у житловому будинку ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивали алкогольні напої, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на умисне нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 05 березня 2023 року у післяобідню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_9 , що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , де спільно розпивали алкогольні напої, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у спальній кімнаті житлового будинку, в якій відпочивав на ліжку ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано, спільно нанесли численні умисні удари кулаками по голові та шиї ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, діючи рішуче та цілеспрямовано, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнаті вказаного житлового будинку, підійшовши до ОСОБА_9 , нанесли йому численні удари невстановленим гострим предметом по голові та шиї ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

Закінчивши свої протиправні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинули, залишивши ОСОБА_9 лежати на ліжку у вказаному будинку, де згодом від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаних ран в області обличчя та шиї, настала його смерть.

06 березня 2023 року о 02.34 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

06 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

07 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год. 04 травня 2023 року.

29 квітня 2023 року постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме 06 червня 2023 року.

02.05.2023 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено до 23.59 год. 06.06.2023.

Частиною 4 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, вирішення питання судом щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом інспектора чергового відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області №728 від 05 березня 2023 року; протоколом огляду місця події від 05 березня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05 березня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05 березня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06 березня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06 березня 2023 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 №103 від 06 березня 2023 року, згідно якого причиною смерті останнього є гостра масивна крововтрата, зовнішня та внутрішня кровотечі, ножове проникаюче поранення в плевральну порожнину, поранення шиї з ушкодженням правої підключичної вени; висновком експерта № 106 від 06.04.2023.

Щодо посилань захисника на інші версії вчинення кримінального правопорушення, а також ймовірно неправдивість показів свідків у даному кримінальному правопорушення, то слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

На переконання суду, всупереч доводам захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 наведені в клопотанні обставини, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України", розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинно забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26.07.2001, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Надані слідчим і прокурором докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він ніде не працює, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому, усвідомлюючи міру покарання за вчинене, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відоме їх місце проживання, з метою зміни їх показів, а також експерта, так як експертизи у кримінальному провадженні на даний час перебувають на стадії проведення і висновки таких ще не отримані. Крім цього, у даному кримінальному провадженні наявний ризик знищення, приховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема предмета, яким було нанесено проникаючі та різані поранення померлому ОСОБА_9 , оскільки підозрювані такий органу досудового розслідування не видали та не повідомили про його місцезнаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе попередити наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, оскільки такі продовжують існувати та не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе таким запобігти.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та уникнути ризикам у провадженні, а відтак його продовження є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Даних, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_4 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надано.

Крім того, існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - у даному кримінальному провадженні слід провести ряд експертиз, а також необхідність проведення слідчих дій після отримання висновків експертиз.

З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не вбачає, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000059, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2023 року за ч.2 ст.121 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Монастириська Чортківського району Тернопільської області та жителю АДРЕСА_2 , до 30 липня 2023 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити для відома та виконання Державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» за адресою: м. Чортків вул. Л.Українки, 3 Тернопільської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 30 липня 2023 року о 23 год. 59 хв.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено 05 червня 2023 року о 14.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1