КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ч. 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, що може бути оскаржений, проте рішення прокурора, що оскаржується ОСОБА_5 , до вказаного переліку не входить, тому з посиланням на ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою і такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги на бездіяльність прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 слідчим суддею суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді суперечить положенням ст. 55 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у відповідності до висновків Конституційного Суду України, що містяться у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, ____________________________________________________________

Справа №11-сс/824/1438/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1

зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному, а реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, як зазначає апелянт, реалізуючи своє право на справедливий суд, він звернувся зі скаргою до слідчого судді, однак суд, в порушення вище вказаних положень закону, відмовив у відкритті провадження, хоча мав можливість безпосередньо з`ясувати обставини, з приводу яких була подана скарга, реалізувавши обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Наголошує, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, в тому числі і яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_5 вважає, що слідчий суддя допустив істотні порушення вимог КПК України, що дає підстави для скасування прийнятого ним рішення.

Також апелянт зазначає, що оскільки подана ним скарга на постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру від 12.10.2022 року слідчим суддею по суті не розглянута, а суд апеляційної інстанції, відповідно до повноважень, перевіряє лише законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в частині відмови у відкритті провадження за скаргою, то матеріали провадження підлягають поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили і ніяких клопотань про відкладення розгляду від них не надійшло, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив розглянути його скаргу на постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру, прийняту 12.10.2022 року прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та скасувати її у зв`язку з незаконністю.

Слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_5 , пославшись на ті обставини, що вона виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню у порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме - можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дзнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

Зі скарги ОСОБА_5 вбачається, що ним оскаржується рішення прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру, яке не входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов правильного висновку, що скарга подана на рішення, яке не підлягає оскарженню, і в порядку ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за вказаною скаргою.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 з приводу того, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає, зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, то слід зазначити про наступне.

Положеннями ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результат розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що оскарженню в порядку ст. 303 КПК України підлягає лише бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, або ж рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому, встановлена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, передбачає наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи, зобов`язані їх вчинити.

Водночас, зі змісту ст. 103 КПК України слідує, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії та у журналі судового засідання. Вказаний перелік є виключним.

Разом з тим, у поданій до слідчого судді скарзі, ОСОБА_5 просив розглянути його скаргу на постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру, прийняту 12.10.2022 року прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та скасувати її у зв`язку з незаконністю.

Тобто ОСОБА_5 оскаржує не бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а рішення прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру, що у переліку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, не значиться.

Посилання ОСОБА_5 на ті обставини, що, відмовляючи у відкритті провадження за поданою ним скаргою, слідчий суддя не реалізував свій обов`язок судового контролю, передбачений ст. 3 КПК України, є безпідставними, оскільки в розумінні п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. 26 КПК України, закон визначає слідчого суддю, як суб`єкта, який під час досудового розслідування вирішує питання, пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод осіб, і розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність у кримінальному процесі. Слідчий суддя вирішує тільки ті питання, які віднесені до його компетенції.

Таким чином, положення п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України не зобов`язують слідчого суддю приймати до провадження ті скарги, які виходять за межі переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки це не входить до його компетенції.

Не зобов`язують до цього слідчого суддю і положення ст. 55 Конституції України та рішення Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14.12.2011 року, на які посилається апелянт, оскільки, виходячи з їх змісту, слідує, що реалізація права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, забезпечується у відповідному суді і у відповідному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналіз наведеного дає підстави вважати, що не будь-яке рішення, дія чи бездіяльність може бути оскаржена в суді, а лише ті, які передбачені нормами чинного закону.

При цьому, що стосується посилань ОСОБА_5 на порушення слідчим суддею порядку розгляду скарги, в тому числі і за відсутності прокурора, що слідує з приведеної ним підстави для скасування судового рішення за п. 3 ч. 1 ст. 412 КПК України, то зі змісту ч. 4 ст. 304, ч. 3 ст. 306 КПК України слідує, що розгляд скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, а питання про прийняття скарги до свого розгляду вирішується слідчим суддею одноособово.

Оскільки слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою і не розглядав її по суті, процесуальних порушень при постановленні ухвали допущено не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчим суддею суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 постановлено з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9