Справа № 953/6594/23
н/п 1-кс/953/5960/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів, у порядку ч. 1 ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова із клопотанням, яким у порядку ч. 1 ст. 206 КПК України, просить визнати незаконним його затримання на підставі ст. 208 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 5 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як убачається із матеріалів клопотання, з 24.12.2021 ОСОБА_2 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2019, який набрав законної сили 02.02.2021, у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20.

Оскільки засуджений ОСОБА_2 не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова, у розумінні ч. 1 ст. 206 КПК України, у відкритті провадження за його клопотанням про здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів слід відмовити.

Слідчий суддя також ураховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання клопотань про здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у порядку ч. 1 ст. 206 КПК України має відбуватися з дотриманням певних умов, а саме: шляхом звернення до слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 206, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів, у порядку ч. 1 ст. 206 КПК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя - ОСОБА_1