№ 143/143/23
ВИРОК

Іменем України

21.04.2023р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Погребище обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 19.01.2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гришківці, Бердичівського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1993 року №2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, пункту 8.11 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, умисно, незаконно, не маючи на це відповідного дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, придбав кастет та зберігав при собі у внутрішній кишені куртки для самозахисту у строк до 19.01.2023 року, коли цього ж дня приблизно о 09 год. 34 хв. під час проходження повз блок- пост, який розташований по вул. Привокзальній в м. Погребище Вінницької області він був зупинений працівниками поліції та військовослужбовцями ЗСУ та у ході перевірки документів ОСОБА_4 демонстративно дістав рукою з внутрішнього карману куртки даний кастет та поклав його на мішки із піском, які знаходились на даному місці, після чого даний предмет був вилучений слідчим.

Відповідно до висновку експерта від 27.01.2023 року № СЕ-19/102-2223/1672-ХЗ за результатами судової експертизи зброї, предмет наданий на дослідження являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим саморобним способом.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

10 лютого 2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , з однієї сторони, та начальником Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з іншої сторони, було укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 263 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

ОСОБА_4 роз`яснено та він розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є: а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України; б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_4 також роз`яснено та йому зрозуміло, що умисне не виконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просять суд затвердити дану угоду на тих умовах, які узгоджені між сторонами. При цьому всі сторони кримінального провадження підтвердили, що їм відомі та зрозумілі правові наслідки її затвердження.

Крім того, суд відповідно до приписів ч.4 ст.474 КПК України з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_4 , чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд згідно із положеннями ч.6 ст.474 КПК України переконався в тому, що укладення означеної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вивчивши умови даної угоди про визнання винуватості, суд вважає, що її умови не суперечать вимогам КПК України та/або закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні узгодженої сторонами міри покарання ОСОБА_4 суд ураховує характер та суспільну небезпечність, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання.

Так, суд бере до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, згідно із ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимим.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбаченими пунктом 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими так і іншими особами.

Частиною 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами в межах, установлених у санкції ч.2 ст.263 КК України, покарання обвинуваченому у вигляді виправних робіт, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні складають 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно, цивільний позов не заявлявся.

Розмір пропонованої винагороди викривачу не визначався.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме кастет, який передано до кімнати зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на підставі п.3 ч.9 ст.100 КПК України підлягає знищенню.

Арешт, накладений на предмет зовні схожий на кастет, ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2023 року у справі №136/111/23, необхідно скасувати, оскільки означений речовий доказ не підлягає спеціальній конфіскації.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, чи інших заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

Ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 лютого 2023 року між ОСОБА_4 , його захисником - адвокатом ОСОБА_5 та начальником Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. за проведення судової експертизи дослідження кастета.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2023 року у справі №136/111/23 на предмет зовні схожий на кастет, - скасувати.

Речовий доказ, а саме кастет, який передано до кімнати зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя