Справа № 476/418/22
Провадження № 1-кп/476/15/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 07.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гражданка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 06.08.2022 року близько 16:10 години на території пустуючого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу наміру останньої придбати житловий будинок за вищевказаною адресою.

В ході конфлікту у ОСОБА_6 виник раптовий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, схопив лівою рукою ОСОБА_5 за праве плече, а правою рукою за кисть правої руки останньої та відвівши її руку назад виштовхав з подвір`я пустуючого домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_5 множинні удари кулаками обох рук в ділянку спини останньої, таким чином супроводжуючи її до території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча та правої кисті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного проступку заперечив, суду пояснив, що близько 06:00 години вів худобу на пасовище та біля пустуючого сусіднього будинку, по АДРЕСА_1 , побачив розклеєні оголошення про те, що вказаний будинок придбано. В цей час він побачив ОСОБА_5 , яка розклеїла ці оголошення та зробив їй зауваження, оскільки господарі цього домоволодіння відсутні і не обізнані про подібні дії потерпілої. ОСОБА_5 в свою чергу почала погрожувати йому вбивством та хотіла з сумки дістати пістолет, однак він виштовхав її з території домоволодіння та повів по вулиці до користувачів земельної ділянки, прилеглої до вищевказаного будинку, штовхаючи долонями в спину. Жодних ударів кулаками її не наносив, вони йшли по вулиці та розмовляли. Дійшовши до будинку АДРЕСА_2 вони розійшлися по своїм справам.

Захисник ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_6 не мав раптового прямого умислу на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень чи завдати шкоди її здоров`ю. Під час конфлікту, що стався 06.08.2022 року близько 06:10 годині на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , дії ОСОБА_6 , що виражалися в штовханні потерпілої в спину, були спрямовані лише на те, щоб остання покинула вказану територію та пішла з ним до осіб, які раніше проживали в цьому будинку та обробляють там земельну ділянку. Стороною обвинувачення не доведено вини ОСОБА_6 , що саме він завдав потерпілій тілесні ушкодження в дату та при обставинах вказаних в обвинувальному акті. На підстав викладеного просила суд виправдати ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю його вини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що мала намір придбати будинок по АДРЕСА_1 , однак обвинувачений почав чинити їй перешкоди в цьому. 06.08.2022 року о 06:00 годині знаходячись за вказаною адресою вона побачила ОСОБА_6 з матір`ю, які йшли припинати худобу та побачивши її почали вигукувати в її адресу слова нецензурної лайки. Обвинувачений підійшов до неї та замахнувся молотком, маючи намір вдарити, але промахнувся. Потім схопивши її руками за праве плече та кисть лівої руки виштовхав з території домоволодіння на дорогу і вдарив кулаком в спину. Після цього, штовхаючи її в спину кулаками, наносячи таким чином безліч ритмічних ударів, погнав її по вулиці в напрямку місця проживання користувачів земельної ділянки біля будинку. По дорозі обвинувачений продовжував штовхати її обома руками, вона просила його припинити вказані дії і кликала людей на допомогу. Таким чином вони дійшли до будинку АДРЕСА_2 , де вона з метою припинення її побиття, схопилася за паркан і продовжувала кликати на допомогу, однак обвинувачений почав її відтягувати, при цьому сварив та ображав. В цей час на вулицю вийшла ОСОБА_9 , яка насварила обвинуваченого, після чого він припинив свої дії та пішов у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що одного дня, вранці, близько 07:00 години, більш точної дати не пам`ятає, вона бачила як обвинувачений здійснював сильні поштовхи потерпілій в спину, остання схопилася за паркан та просила про допомогу. ОСОБА_6 кричав на неї щоб вона йшла далі. З приводу чого стався конфлікт вона не знає.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що зранку, дати не пам`ятає, вона бачила як по вулиці ледве йшла ОСОБА_5 , яка мала виснажений вигляд, позаду неї йшов ОСОБА_6 та штовхав її у спину. Потерпіла схопилася за паркан біля її домоволодіння та намагалася втриматись, однак обвинувачений почав смикати її за пальто, за руку, відриваючи від паркану, а потерпіла кликала її на допомогу. Вона підійшла до них та крикнула на ОСОБА_6 , після чого той припинив застосовувати до ОСОБА_5 фізичну силу, сказав їй «Зробіть їй щось» та залишив місце події. З приводу чого між ними стався конфлікт вона не знає, не бачила на потерпілій тілесних ушкоджень та як обвинувачений бив її кулаками. Зі слів ОСОБА_5 таким чином вони пройшли близько 1 км. Остання була втомлена, виснажена та не могла розмовляти.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що того дня поверталася з сином, ОСОБА_6 , з толоки та побачили як ОСОБА_5 розклеювала оголошення біля сусіднього будинку, по АДРЕСА_3 . На запитання ОСОБА_6 остання пояснила, що придбала вказане домоволодіння, в зв`язку з чим її син запросив потерпілу пройти до користувачів вказаної земельної ділянки на розмову з даного приводу. Після цього вони пішли по вулиці, ОСОБА_6 не штовхав її, не тягнув, фізичну силу не застосовував, лише долонею торкався до плечей ОСОБА_5 . Остання провокувала його запитаннями, та коли вони пройшли близько 500 м., біля будинку АДРЕСА_2 остання схопилася за паркан та почала кликати на допомогу.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що зранку він вийшов надвір та побав, як по вулиці йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , розмовляючи між собою. Жодних підозрілих дій між ними не відбувалося, обвинувачений потерпілу не тягнув, фізичну силу не застосовував. Про що вони розмовляли та з приводу чого між ними стався конфлікт він не знає.

Крім пояснень потерпілої, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального проступку підтверджується також сукупністю письмових доказів, зібраних під час досудового розслідування і досліджених судом в ході судового розгляду, в тому числі:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 07.08.2022 року, згідно якого 06.08.2022 року близько 06:00 години по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 12.09.2022 року з долученим відеозаписом, на якому потерпіла вказала на місце де між нею та обвинуваченим почався конфлікт, розповіла про агресивну поведінку обвинуваченого у відношенні неї, характер та локалізацію нанесених їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, як останній штовхав її по вулиці в спину, маршрут по якому вони рухались, місце біля будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , де вона зупинилась і де на вимогу ОСОБА_9 обвинувачений припинив свої протиправні дії;

висновком експерта № 231 від 30.08.2022 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча та правої кисті, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Легкі тілесні ушкодження могли утворитися в умовах та в час про які вказує потерпіла.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

З урахуванням повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, оцінивши всі досліджені докази в сукупності, проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, висновок експерта, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується та протокол слідчого експерименту, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення діяння.

Показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 в частині того, що в ході конфлікту ОСОБА_6 не наносив тілесні ушкодження потерпілій та взагалі не мав наміру завдавати шкоди їй здоров`ю суд розцінює критично, так як вони суперечать іншим дослідженим у справі доказам, які об`єктивно узгоджуються між собою, а саме показанням потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновку експерта № 231 від 30.08.2022 року, протоколу проведення слідчого експерименту і розцінює їх як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Показання свідка ОСОБА_11 суд не приймає до уваги, оскільки вона є близьким родичем обвинуваченого (матір`ю), а тому могла бути зацікавлена в безпідставному уникненні ним кримінальної відповідальності.

Доводи захисника щодо виправдання обвинуваченого з підстав не доведення його вини суд не приймає до уваги, оскільки його вина доведена в ході розгляду справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Судом також досліджені характеризуючі матеріали на обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_6 дійсно проживає по АДРЕСА_1 . Заяв та скарг до Ясногородського старостинського округу не надходило, до адміністративної відповідальності адміністративною комісією не притягувався. На обліку у Вознесенському районному секторі №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області не знаходиться.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого, відповідно до ст. 66, 67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його ставлення до вчиненого кримінального проступку, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, суспільну небезпечність даного кримінального проступку, обставини за яких було вчинено кримінальний проступок, наслідки, що настали від кримінального проступку, думку потерпілої щодо покарання, яке необхідно призначити, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок, у вигляді громадських робіт. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання в вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1