Справа № 375/146/23
Провадження № 1-кп/375/48/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000981 від 12 грудня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей,раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, такелажник такелажного взводу такелажної роти батальону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, не зареєстрованого, який фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє: вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 11.10.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2021 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково від подальшого відбування покарання на строк 1 рік 2 місяці 9 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходячи її в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без відповідних дозволів та поважних причин, 07.11.2022 приблизно о 12:30 годині не з`явився вчасно на службу, самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 15 год. 11 хв. 21.12.2022 року, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений дав пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно, перебуваючи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , за допомогою наявної у нього перепустки вийшов через КПП зазначеної військової частини та через сімейні обставини, а саме: через необхідність допомоги його літньої бабусі, єдиним родичем якої він є, вимушений був залишитись дома та допомагати бабусі, яка має багато тяжких захворюваннь, він є єдиним її родичем, тому він дійсно був відсутній цей період часу на військовій службі. Розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення, цілком визнає свою провину, щиросердно кається, відчуває жаль з приводу скоєного. Просить прийняти до уваги обставини того, що він бажає продовжувати проходити військову службу по відсічі російської агресії, на його утриманні знаходиться бабуся у віці 84 роки, єдиним родичем якої він є, яка хворіє та потребує допомоги, його батьки загинули, тому він є годувальником в родині. Також просить прийняти до уваги те, що під час проходження військової служби він захворів на виразкову хворобу 12-палої кишки у фазі загострення та терміново потребує лікування, також на теперішній час через хворобу вирішується питання щодо визначення ступеню його придатності до військової служби.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, що викладені в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст.349 КПК України, обмежуючись дослідженням наступних доказів: показаннями обвинуваченого та доказами, що містять данні, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і сумнівів в добровільності та істинності його позицій немає.

З урахуванням вказаного, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану, за що він повинен нести покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проходження служби характеризується позитивно. Судом також враховується, що обвинувачений на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, має на утриманні бабусю похилого віку, єдиним родичем якої він є, яка страждає хронічними хворобами. Крім того, обвинувачений бажає продовжувати військову службу та захищати Державу від російської агресії.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

У судовому засіданні прокурор просив застосувати до обвинуваченого положення ст.. 69 КК України, про що просили і захисник та обвинувачений.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд враховує тяжкість злочину, дані, які характеризують обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, бажання продовження обвинуваченим проходження військової служби по відсічі російської агресії. Беручи до уваги наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, та зазначаючи наявність обтяжуючої покарання обставини, суд приймає до уваги сукупність перелічених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і погоджуючись з думкою прокурора, вважає можливим застосування положень ст. 60, ч. 1 ст. 69 КК України до обвинуваченого та призначення йому покарання, у виді 06 (шести) місяців арешту на гауптвахті. Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2021 року ОСОБА_4 на строк 1 рік 2 місяці 9 днів умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 11.10.2018 року, яким останнього засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 26.01.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням на гауптвахті. ОСОБА_4 затримано уповноваженою службовою особою в порядку ст. 208 КПК України 21.12.2022 року о 15 год. 11 хв.

Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 21 грудня 2022 року по 24 травня 2023 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з 25 травня 2023 року.

Також суд, погоджуючись з думкою прокурора, вважає за можливе запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін до 21 червня 2023 року включно, оскільки після спливу цього строку ОСОБА_4 буде вважатися особою, яка повністю відбула покарання.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. ст. 60, 69 КК України, у виді арешту строком на 06 (шість) місяців з триманням на гауптвахті.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення, починаючи з 21 грудня 2022 року по 24 травня 2023 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню арешту на гаупвахті.

Строк відбування покарання рахувати з 25 травня 2023 року.

До 21.06.2023 року включно застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без зміни.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст вироку складено та підписано 25.05.2023

Суддя ОСОБА_1