Справа №293/1812/22
Провадження №1-кп/293/171/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження №0000343 від 19.02.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Черняхів Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина, військовозобов`язаного, раніше не судимого відповідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2022 у вечірній час, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебував разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання в приміщенні будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт.

У достовірно невстановлений час, того ж дня та в тому ж місці, за вказаних вище обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків почав наносити удари ОСОБА_7 руками по різних частинах тіла, а також взяв поліно з підлоги та продовжив наносити удари по голові та кінцівках. В результаті нанесення ударів ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді синця по нижній частині тіла нижньої щелепи справа; синця на підборідді; крововиливу та рани на слизовій пристінку рота; синця та забійної рани в носо-губному трикутнику; синця в правій навколо орбітальній ділянці з переходом на виличну дугу; синця в лівій навколо орбітальній ділянці, з переходом на виличну дугу; синця та садна на спинці носу; перелому кісток носу; крововиливу на білковій оболонці; рани в ділянці лівої навколо орбітальної ділянки; садна в проекції правої скроневої ділянці; садна в проекції правої тім`яної ділянки; садна по середній лінії в тім`яній ділянці; забійних ран (3) в потиличній ділянці; крововиливів в м`які тканини голови; крововиливів в м`яку мозкову оболонку та забою головного мозку, які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості; синця по передній поверхні з переходом на зовнішню в верхній третині правої гомілки; синця попередньо-внутрішній поверхні правої колінної ділянки; синця та садна попередньо-внутрішній поверхні лівої колінної ділянки; садна попередньо-внутрішній поверхні лівого коліна; синця та точкових саден по передній поверхні на межі передньої та нижньої третини лівого передпліччя; садна по долонній поверхні лівої кисті; синця та забійних ран по тильній поверхні правої кисті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Також, в ході нанесення ударів, ОСОБА_5 руками схопив ОСОБА_7 за шию та душив, в наслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді садна та внутрішньо-шкірних крововиливів попередньо-правій поверхні шиї; крововиливів в м`які тканини шиї; перелому під`язикової кістки та перелому ріжків щитоподібного хряща, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, давати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник обвинуваченого під час судових дебатів зазначив, зокрема, що кваліфікація кримінального правопорушення не вірна, оскільки потерпілий ОСОБА_7 міг вбити ОСОБА_5 під час боротьби, про що свідчать тілесні ушкодження на обвинуваченому, відсутній прямий умисел у ОСОБА_5 на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від яких він помер, смерть потерпілого настала пізніше вказаної боротьби, ОСОБА_7 був неодноразово судимий, востаннє за вбивство, крім того, не всі докази були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вказаних вимог закону при розгляді даного кримінального провадження суд дотримався, створивши передбачені процесуальним законом умови для реалізації як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Зокрема, суд допитав потерпілу та свідків сторони обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 19 лютого 2022 року пізно вночі їй зателефонували та повідомили, що вбили її племінника ОСОБА_7 . За яких обставин це відбулося пояснити не змогла, оскільки не була очевидцем вказаних подій. Вказала, що особисто займалась похованням племінника. Коли забирала тіло племінника з моргу, побачила, що він був в жахливому стані, на ньому не було живого місця, тіло було пошматоване, в синцях, крововиливах, кожна частина тіла, нитками постягували пошматовану шкіру, ноги та руки в останнього були побиті, лице побите. Відносно міри покарання потерпіла поклалась на розсуд суду, але висловила про необхідність ізолювати від суспільства людей, які таке вчиняють.

Допитаний свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_5 близько 3 років. Про обставини вбивства ОСОБА_7 йому нічого не відомо, конфлікту він не чув. В будинку ОСОБА_5 проживає ОСОБА_9 , того дня також були хлопці, які працювали у ОСОБА_5 . Вказав, що працівниками поліції він був запрошений понятим під час огляду місця події по АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події бачив, що в кімнаті літньої кухні був безлад, порушена обстановка, на стіні та речах всюди була кров, на ліжку лежав ОСОБА_7 , на його обличчі була кров, на тілі ОСОБА_5 теж були тілесні ушкодження. Вказав, що ОСОБА_7 був непередбачуваний, порушував громадський порядок, з людьми поводив себе неадекватно, агресивно.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 є його кумом. В лютому 2022 року після роботи він заїхав до будинку ОСОБА_5 , підійшов до літньої кухні, оскільки знав, що саме там проживає ОСОБА_5 , однак двері літньої кухні були закриті, у дверях висіли ключі. Зателефонував ОСОБА_9 та сказав йому їхати додому, бо ключі в дверях. Після цього пізно вночі йому зателефонували з поліції, запитали чи знайомий він з ОСОБА_5 та попросили під`їхати до відділу поліції. Приїхавши до відділу поліції, він дізнався про смерть ОСОБА_7 . Крім того, повідомив, що влітку 2022 року він приймав участь у слідчому експерименті, де розповів та показав працівникам поліції, як приїжджав до ОСОБА_5 додому в лютому 2022 року. Також вказав, що ОСОБА_5 міг випити спиртного, однак в стані алкогольного сп`яніння не був агресивним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_5 знає, оскільки в нього працював. В будинку ОСОБА_5 проживав ОСОБА_9 . Вранці 17.02.2022 ОСОБА_11 прийшов до будинку ОСОБА_5 працювати, він перебував вдома, був тверезий, через деякий час ОСОБА_11 поїхав в с. Потіїв. Ввечері від сусідів він дізнався, що було вбито ОСОБА_7 . Вказав, що ОСОБА_5 випивав рідко, неагресивний, врівноважений, але накричати міг.

Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаний в судовому засіданні показав, що останні півтора роки проживав в будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , перебуває з ним в дружніх відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 він пішов до ОСОБА_12 святкувати свій день народження, оскільки ОСОБА_5 не дозволяв йому випивати в нього вдома. У будинку залишились ОСОБА_5 , а також ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , які часто приходи до ОСОБА_5 . ОСОБА_9 перебував до 18.02.2022 у ОСОБА_12 18.02.2022 йому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що вдома сталося горе. Після цього він приїхав до будинку ОСОБА_5 , де побачив працівників поліції, які відвезли його на допит. Після допиту він повернувся до будинку ОСОБА_5 та з дозволу працівників поліції зайшов у приміщення літньої кухні, там все було в крові: стіл, телевізор, холодильник, стіни, підлога, два ліжка. ОСОБА_9 побачив ОСОБА_5 на наступний день, у нього були рани на голові, з приводу чого він лікувався в лікарні. Зі слів ОСОБА_5 йому стало відомо, що ОСОБА_7 розпочав з ним конфлікт, однак обставин події ОСОБА_5 йому не розповідав. ОСОБА_5 був знайомий з ОСОБА_7 , в них були дружні відносини. Вказав, що ОСОБА_5 знає з позитивної сторони, однак, він може бути суворим, запальним, грубим, у стані алкогольного сп`яніння - не агресивний, а ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, дебоширив, схильний до конфліктів та застосування фізичного насильства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що з ОСОБА_5 перебуває в добрих стосунках, періодично заходила до нього додому. ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_9 , наймав для роботи інших людей. В лютому 2022 року близько дев`ятої години вечора вона прийшла до ОСОБА_5 , однак, біля його будинку побачила поліцію. Через декілька днів їй слало відомо про те, що в будинку ОСОБА_5 вбили ОСОБА_7 , в будинку були лише ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Свідок також повідомила, що ОСОБА_7 знає з негативної сторони, він викликав у неї страх, був агресивний.

Допитаний свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_7 проживає по сусідству. Останній зловживав спиртними напоями, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий, відсидів п`ять термінів, один - за вбивство, в стані алкогольного сп`яніння, агресивний та небезпечний, завжди носив при собі холодну зброю.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_5 проживає по сусідству. 17.02.2022 вона пішла на роботу о 8 години ранку та повернулась додому близько 20-21 години вечора. Про вбивство ОСОБА_7 дізналась згодом від працівників поліції. Вказала, що ОСОБА_5 знає з позитивної сторони, агресивним його не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 також вказав, що є сусідом ОСОБА_5 , про вбивство ОСОБА_7 йому нічого не відомо. Вказав, що з ОСОБА_5 знаходиться в добрих сусідських відносинах. За характером ОСОБА_5 врівноважений, спокійний чоловік, алкогольними напоями не зловживає.

Наведені у вироку показання свідків суд визнає послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Ці показання отримано в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, і ними, як процесуальними джерелами доказів, в розумінні ст. 84 КПК підтверджується час, місце та спосіб вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Даних, передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту стосовно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань не надано. Клопотань про допит інших осіб в якості свідків сторони кримінального провадження не заявляли.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав неконкретні показання, а свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повідомили обставини, які не мають доказового значення у справі.

Прокурором на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надано наступні документи та речові докази, які досліджено судом, зокрема:

- рапорт чергового поліції від 18.02.2022, згідно якого 18.02.2022 о 18 год. 41 хв. черговому поліції надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , 17.02.2022 ОСОБА_5 побили відомі (том 2 а.с. 43);

- протокол огляду місця події від 18.02.2022, проведений з дозволу ОСОБА_5 , в ході якого було оглянуто приміщення літньої кухні, що розташована на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Вхід до літньої кухні проходить через одностворчаті дерев`яні двері. Вхідні двері обладнані запираючим пристроєм у вигляді врізного замка, у отвір якого із зовнішньої сторони встановлюється ключ. З внутрішньої сторони двері обладнані запираючим пристроєм у вигляді металевого засову. Пошкоджень дверного полотна не виявлено. В приміщенні літньої кухні знаходиться диван у розкладеному стані на поверхні якого лежить труп ОСОБА_7 . На ліжку, підлозі, ті інших речах виявлено сліди речовини бурого кольору. Під час огляду місця події також було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон ULEFONE imei 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_9 та паспорт на ім`я ОСОБА_9 , змив з підлоги із речовиною бурого кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , виріз тканини із слідами речовини бурого кольору з простині, недопалок цигарки марки «Ротманс», полімерний мішок синього кольору, дерев`яне поліно з груби, дерев`яне поліно з нашарування речовини бурого кольору, наволочка з малюнком та наявними на ній слідами речовини бурого кольору, капці сірого кольору (сіро-чорного кольору) в клітинку з речовиною бурого кольору, скляна пляшка з-під горілки 0.5 л. «Житомирський стандарт», наволочка із слідами речовини бурого кольору, синій рушник із слідами речовини бурого кольору, черевики чорного кольору з слідами речовини бурого кольору, черевики сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка синього кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка чорно-сірого кольору із слідами речовини бурого кольору (том 2 а.с. 45-56);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 19.02.2022, відповідно до якої вилучені речі під час огляду місця події від 18.02.2023, а саме: мобільний телефон ULEFONE imei 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_9 та паспорт на ім`я ОСОБА_9 , змив з підлоги із речовиною бурого кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , виріз тканини із слідами речовини бурого кольору з простині, недопалок цигарки марки «Ротманс», полімерний мішок синього кольору, дерев`яне поліно з груби, дерев`яне поліно з нашарування речовини бурого кольору, наволочка з малюнком та наявними на ній слідами речовини бурого кольору, капці сірого кольору (сіро-чорного кольору) в клітинку з речовиною бурого кольору, скляна пляшка з-під горілки 0.5 л. «Житомирський стандарт», наволочка із слідами речовини бурого кольору, синій рушник із слідами речовини бурого кольору, черевики чорного кольору з слідами речовини бурого кольору, черевики сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка синього кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка чорно-сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, визнані речовими доказами (том 2 а.с.57-58);

- протокол огляду трупу від 19.02.2022, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_7 на одязі якого виявлене нашарування речовини бурого кольору, на обличчі нашарування бурого кольору, наявні тілесні ушкодження, синці, рани, та рани з надривами, крововиливи. Під час огляду було вилучено: куртку чорного кольору, светр сірого кольору, черевики чорного кольору, светр темно-синього кольору, футболка сірого кольору, жилетка чорного кольору, джинси темно-синього кольору, поліетиленовий пакет, шкарпетки чорного кольору, труси голубого та світло-голубого кольору, фрагменти жовтого кольору із рани правої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук (том 2 а.с.64-72);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 19.02.2022, згідно якої вилучені речі під час огляду трупа 19.02.2023, а саме: куртку чорного кольору, светр сірого кольору, черевики чорного кольору, светр темно-синього кольору, футболка сірого кольору, жилетка чорного кольору, джинси темно-синього кольору, поліетиленовий пакет, шкарпетки чорного кольору, труси голубого та світло-голубого кольору, фрагменти жовтого кольору із рани правої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук, визнані речовими доказами (том 2 а.с. 78-79);

- висновок експерта № 183 від 19.02.2022, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено садно з внутрішньо-шкірними крововиливами по передньо-правій поверхні шиї; крововиливи в м`які тканини шиї; перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою травмою шиї, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, утворилися в термін від 4 годин до 12 години до часу настання смерті за ознаками тяжкого тілесного ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Синець по нижній частині тіла нижньої щелепи справа; синець на підборідді; крововилив та рани на слизовій пристінку рота; синця та забійної рани в носо-губному трикутнику; синець в правій навколо орбітальній ділянці з переходом на виличну дугу; синець в лівій навколо орбітальній ділянці, з переходом на виличну дугу; синець та садна на спинці носа; перелом кісток носу; крововиливи на білковій оболонці; рани в ділянці лівої навколо орбітальної ділянки; садно в проекції правої скроневої ділянці; садно в проекції правої тім`яної ділянки; садно по середній лінії в тім`яній ділянці; забійні рани (3) в потиличній ділянці; крововиливи в м`які тканини голови; крововиливи в м`яку мозкову оболонку та забою головного мозку. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є черепно-мозковою травмою, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, утворилися в термін від 4 годин до 12 годин до часу настання смерті та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Синець по передній поверхні з переходом на зовнішню в верхній третині правої гомілки; синець по передньо-внутрішній поверхні правої колінної ділянки; синець та садно по передньо-внутрішній поверхні лівої колінної ділянки; садно по передньо-внутрішній поверхні лівого коліна; синець та точкові садна (4) по передній поверхні на межі передньої та нижньої третини лівого передпліччя; садно по долонній поверхні лівої кисті; синець та забійні рани (2) по тильній поверхні правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, тупих твердих предметів з переважаючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, в термін від годин до 1 доби до часу настання смерті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми шиї, яка ускладнилася посттравматичним набряком гортані та асфікцією, могла настати в межах від 14 год. до 17 год. до часу дослідження трупа в морзі. При судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,35 проміле, що відповідає легкому ступеню сп`яніння (том 2 а.с.73-77);

- висновок №82 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 19.02.2022, згідно якого ОСОБА_5 19.02.2022 перебував у стані алкогольного сп`яніння, виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 (том 2 а.с.82, 83-85);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 03.05.2022 №СЕ-19/106-22/2636-БД, відповідно до якого на дослідженому рушнику блакитного кольору, що вилучений 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_7 (том 2 а.с. 89-94);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 22.04.2022 № СЕ-19/106-22/2625-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданих на дослідження черевиках, що вилучені 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с. 96-102);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 28.04.2022 № СЕ-19/106-22/2632-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на дерев`яному поліні, що було вилучено 18.02.2022 із груби при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров людини, домішки якої можуть належати ОСОБА_7 (том 2 а.с.104-109);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 27.04.2022 № СЕ-19/106-22/2627-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій на дослідження наволочці з малюнками, яку вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с.111-117);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 03.05.2022 № СЕ-19/106-22/2637-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наволочці, яку було вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с.119-125);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 26.04.2022 № СЕ-19/106-22/2626-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданих на дослідження капцях, які було вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, кров на лівому капцеві може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с. 127-134);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 21.04.2022 № СЕ-19/106-22/2624-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій на дослідження куртці синього кольору, яку вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , було виявлено кров, яка належить людині та походження крові від ОСОБА_7 виключається (том 2 а.с. 136-142);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 02.05.2022 № СЕ-19/106-22/2630-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданому на дослідження поліні, яке вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , було виявлено кров, яка належить людині, виявлена кров в поліні може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с. 144-149);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 20.04.2022 № СЕ-19/106-22/2634-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданому на дослідження аплікаторі зі змивом, що зроблений з плями речовини бурого кольору, виявленої на підлозі та вилученій 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині, виявлена кров може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с. 151-158);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 02.05.2022 № СЕ-19/106-22/2633-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданому на дослідження мішку, який було вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_7 (том 2 а.с. 160-165);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 29.04.2022 № СЕ-19/106-22/2629-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій для дослідження частині простирадла із плямами речовини біологічного походження, яку вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_7 (том 2 а.с. 167-172);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 22.04.2022 № СЕ-19/106-22/2623-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданих для дослідження черевиках, а саме лівому, який вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_7 (том 2 а.с. 174-179);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 21.04.2022 №СЕ-19/106-22/2622-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій на дослідження куртці зеленого кольору, яку було вилучено 18.02.2022 при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_7 (том 2 а.с.180-187);

- висновок судово-імунологічної експертизи від 25.08.2022 № СЕ-19/106-22/7830-БД, за результатами проведення якої встановлено, що виявлена кров людини на куртці синього кольору може походити від ОСОБА_5 . Виявлена кров людини на поліні (фрагменті деревини), походження якої від ОСОБА_5 виключається, в даному випадку домішки крові можуть походити від ОСОБА_5 (том 2 а.с. 197-202);

- висновок судово-медичної експертизи №396 від 20.04.2022, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено забійну рану на волосистій частині голові, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з ребром в термін від 12 год. до 36 год. до часу освідування; синець на межі дистального кінця правої ключиці та дельтоподібної ділянки, синець по зовнішній поверхні правої дельтоподібної ділянки, синець та (4) садна по тильній поверхні кисті правої руки, лінійне садно по передній поверхні лівого передпліччя, що утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою та переважаючою поверхнею, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (4) по передньо-внутрішній поверхні в середній третині правого плеча, синці (3) по передній поверхні в нижній та середній третині лівого плеча утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, тощо, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (2) на грудній клітці та синці (2) на передній черевній стінці утворилися від дії тупих твердих предметів в термін за 1-2 доби до часу освідування (том 2 а.с. 189-190);

- висновок судово-медичної експертизи № 1284/28 від 02.08.2022, згідно при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_7 виявлено: садно та внутрішньо-шкірними крововиливами по передньо-правій поверхні шиї; крововиливи в м`які тканини шиї; перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою травмою шиї, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, утворилися в термін від 4 годин до 12 годин до часу настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; синець по нижній частині тіла нижньої щелепи справа; синець на підборідді; крововиливи та раною на слизовій пристінку рота; синець та забійна рана в носо-губному трикутнику; синець в правій навколо орбітальній ділянці з переходом на виличну дугу; синець в лівій навколо орбітальній ділянці, з переходом на виличну дугу; синець та садно на спинці носу; перелом кісток носу; крововиливи на білковій оболонці; рани в ділянці лівої навколо орбітальної ділянки;

садно в проекції правої скроневої ділянці; садно в проекції правої тім`яної;

садно по серединній лінії в тім`яній ділянці; садно в проекції потилично-тім`яної ділянки по серединній лінії; забійні рани (3) в потиличній ділянці; крововиливи в м`які тканини голови; крововиливи в м`яку мозкову оболонку та забій головного мозку. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є черепно-мозковою травмою, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, утворилися в термін від 4 годин до 12 годин до часу настання смерті та мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті; синець по передній поверхні з переходом на зовнішню в верхній третині правої гомілки; синець по передньо-внутрішній поверхні правої колінної ділянки; синець та садно по передньо-внутрішній поверхні лівої колінної ділянки; садно по передньо-внутрішній поверхні лівого коліна; синець по внутрішній поверхні лівого променево-запясної ділянки; синець та точкові садна (4) по передній поверхні на межі передньої та нижньої третини лівого передпліччя; садно по долонній поверхні лівої кисті; синець та забійні рани (2) по тильній поверхні правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, тупих твердих предметів з переважаючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, в термін від годин до 1 доби до часу настання смерті, мають знаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті (том 2 а.с.191-195);

- протокол слідчого експерименту від 25.08.2022 за участі свідка ОСОБА_10 , де останній розповів про обставини, за яких він 18.02.2022 ввечері приїхав до місця проживання ОСОБА_5 (в АДРЕСА_1 ) та показав на місці події, як він виявив зачинені вхідні двері до літньої кухні з ключами в дверях (том 2 а.с. 204-208);

- постанова про визнання речовими доказами від 25.08.2022, згідно якої флеш-носій з відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів провадження (том 2 а.с. 209-210);

- копію медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 (том 2 а.с. 211-217);

- висновок судово-медичної експертизи № 1426 від 25.08.2022 за результатами проведення якої у ОСОБА_5 виявлено забійну рану на волосистій частині голови, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з ребром в термін від 12 годин до 36 годин до часу освідування, має ознаки легкого тілесного ушкодження. Виставлений в лікувальному закладі діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Перелом кісток носа. Забій грудної клітки.» підчас складання підсумків за ступенем тяжкості не оцінюється, так як не підтверджений об`єктивними даними; синець на межі дистального кінця правої ключиці та дельтоподібної ділянки, синець по зовнішній поверхні правої дельтоподібної ділянки, синець та (4) садна по тильній поверхні кисті правої руки, лінійне садно по передній поверхні в верхній третині лівого передпліччя, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою та переважаючою поверхнею, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (4) по передньо-внутрішій поверхні в середній третині правого плеча, синці (3) по передній поверхні в нижній та середній третині лівого плеча, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, тощо, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (2) на грудній клітці та синці (2) на передній черевній стінці утворилися від дії тупих твердих предметів в термін за 1-2 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 218-219);

- висновок судово-медичної експертизи № 1490 від 31.08.2022, за результатами проведення якої встановлено, що кількість дії травмуючих факторів можуть відповідати кількості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 (згідно висновку судово-медичної експертизи № 1426 від 25.08.2022) за умови, що дані предмети діяли з достатньою силою для утворення тілесних ушкоджень та діяли в кожну ділянку з наявними тілесними ушкодженнями не більше одного разу (том 2 а.с. 220-221);

- висновок судово-медичної експертизи № 1469/33 від 30.08.2022, яка проведена на підставі даних висновку експерта № 183 від 19.02.2022, встановлено, що кількість дії травмуючих факторів можуть відповідати кількості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за умови, що дані предмети діяли з достатньою силою для утворення тілесних ушкоджень та діяли в кожну ділянку з наявними тілесними ушкодженнями не більше одного разу. Можна вважати, що була, зокрема, дія тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею на ділянку шиї з права (садно попередньо-правій поверхні шиї, крововилив в м`які тканини шиї справа, перелом правого верхнього ріжка щитоподібного хряща) та зліва (крововилив в м`які тканини, перелом під`язикової кістки зліва та перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща), дані тілесні ушкодження могли утворитися при стискуванні органів шиї руками. ОСОБА_7 міг знаходитись в будь-якому положенні при якому ділянки з наявними тілесними ушкодженнями доступні для дії травмуючого предмету. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 міг виконувати активні дії (говорити, рухати кінцівками, ходити, тощо). Смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми шиї, яка ускладнилася посттравматичним набряком гортанні та асфіксією, могла настати в межах від 14 год. до 17 год. до часу дослідження трупа в морзі (том 2 а.с. 222-226);

- протокол слідчого експерименту від 25.08.2022 за участі підозрюваного ОСОБА_5 , проведений за його згодою за місцем постійного проживання, під час якого ОСОБА_5 показав на місці події, за яких обставин він наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження (том 2 а.с. 227, 228-232);

- постанова про визнання речовими доказами від 01.09.2022, згідно якої флеш-носій з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів провадження (том 2 а.с. 233-234);

- висновок судово-медичної експертизи №1597 від 26.10.2022, за результатами проведення якої встановлено, що кількість дії травмуючих факторів можуть відповідати кількості виявлених тілесних ушкоджень (згідно висновку експерта № 183 від 19.02.2022) у ОСОБА_7 за умови, що дані предмети, діяли з достатньою силою для утворення тілесних ушкоджень та діяли в кожну ділянку з наявними тілесними ушкодженнями не більше одного разу. За умови виконання даних умов можна вважати, що була, зокрема, дія тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею на ділянку шиї справа (садно по передньо-правій поверхні шиї, крововилив в м`які тканини шиї справа, перелом правого верхнього ріжка щитоподібного хряща) та зліва (крововилив в м`які тканини, перелом під`язикової кістки зліва та перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща). Дані ушкодження могли утворитися при стискуванні органів шиї рукою (руками) (том 2 а.с. 235-239);

- висновок судово-психіатричного експерта № 324 від 27.09.2022, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки змішаного розладу особистості. Вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_20 не належать до тимчасових розладів психічної діяльності. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Виявляв клінічні ознаки змішаного розладу особистості. Вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (том 2 а.с. 242-244);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 123 від 26.10.2022, згідно якої комісія експертів прийшла до підсумків, що при судово-медичному обстеженні та згідно записів представлених на експертизу медичних документів у ОСОБА_5 було виявлено: забійну рану на волосистій частині голови, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро, в термін від 12 годин до 36 годин до часу освідування; синець правої ключиці та дельтоподібної ділянки, синець по зовнішній поверхні правої дельтоподібної ділянки, синець та чотири садна по тильній поверхні кисті правої руки, лінійне садно лівого передпліччя, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючими поверхнями, в термін за 1-3 доби до часу освідування; чотири синці попередньо-внутрішній поверхні в середній третині правого плеча, три синці по передній поверхні в нижній та середній третині лівого плеча, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, тощо, в термін за 1-3 доби до часу освідування; два синці на грудній клітці та два синці на передній черевній стінці утворилися від дії тупих твердих предметів в термін за 1-2 доби до часу освідування. Усі виявлені тілесні ушкодження є легкими тілесними ушкодженнями. Діагноз «Струс головного мозку. Перелом кісток носа» не підтверджений достовірною неврологічною симптоматикою, об`єктивними клінічними даними та результатами рентгенологічного дослідження, а тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Питання щодо можливого утворення тілесних ушкоджень при боротьбі та самообороні не входить до компетенції судово-медичної експертизи, оскільки одні і ті ж тілесні ушкодження можуть виникати як при боротьбі, так і при самообороні (том 2 а.с. 245-248);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 116 від 27.10.2022, згідно якої комісія експертів прийшла до підсумків, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження (згідно висновку експерта № 183 від 19.02.2022). Смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми шиї, яка ускладнилася посттравматичним набряком гортані та асфіксією, що підтверджується результатами судово-медичного дослідження тіла в морзі: наявність тілесних ушкоджень в ділянці шиї; набряк слизової гортані та голосових щілин із точковими крововиливами; легені вздуті, випирають із плевральної порожнини; даними судово-гістологічної експертизи: виражена емфізема з розривом альвеолярних перетинок в легеневій тканині; набряк та діапедезні крововиливи слизової оболонки гортані; діапедезні крововиливи в підслизовому шарі бронхів; масивні крововиливи в м`які тканини шиї; даними медико-криміналістичної експертизи: наявність переломів під`язикової кістки та щитоподібного хряща гортані з крововиливами в ділянках переломів. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, слід рахувати, що смерть ОСОБА_7 могла настати в межах від 14 год. до 17 год. до часу дослідження трупа в морзі з урахуванням похибки 2-3 години через наявність одягу. Виявлені тілесні ушкодження при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 не могли бути утворені при спричинені травмуючих впливів самому собі. В момент спричинення тілесних ушкоджень постраждалий ОСОБА_7 міг знаходитись по відношенню до особи, яка їх спричиняла, в будь-якому положенні, окрім того положення, при якому ділянки тіла з ушкодженнями були б недоступними для спричинення травмуючих впливів. Виявлені тілесні ушкодження при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 не є характерними для падіння на площині (як з наданням тілу додаткового прискорення, так і без такого). Питання щодо можливості утворення тілесних ушкоджень при боротьбі та самообороні не входить до компетенції судово-медичної експертизи, оскільки одні і ті ж тілесні ушкодження можуть виникати як при боротьбі, так і при самообороні. Можливість врятувати життя ОСОБА_7 за умови надання кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги в перші години після спричинення переломів під`язикової кістки та щитоподібного хряща гортані, не виключається (том 2 а.с. 249-255).

Сторона захисту, при дослідженні доказів вказувала про невідкриття їм окремих матеріалів, а саме відеозаписів проведених слідчих експериментів, надавши копію опису матеріалів справи та довідку ДУ «Житомирська УВП (№8)» про ненадання слідчому дозволу на використання технічних засобів.

Положеннями ч. 2 ст. 290 КПК України встановлений обов`язок прокурора або слідчого за його дорученням надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді (ч. 3 ст. 290 КПК України). Зі змісту ч. 12 ст. 290 КПК України випливає, що у разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до положень статей 103 і 104 КПК України носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані хід і результати слідчої (розшукової) дії, долучається до протоколу і є його невід`ємною частиною. А тому відкриттю у порядку ст. 290 КПК України підлягає не тільки протокол слідчої (розшукової) дії, але й виготовлені до нього додатки.

Судом встановлено, що при виконанні вимог ст. 290 КПК України ОСОБА_5 та його захиснику були відкриті всі матеріали досудового розслідування, зокрема протоколи слідчих (розшукових) дій з додатками у вигляді флеш-носіїв із відеозаписами (т.2 а.с. 274-280). При цьому захист не був позбавлений процесуальної можливості за необхідності клопотати про забезпечення технічної можливості для відтворення цих відеозаписів в умовах СІЗО, однак жодних даних про те, що сторона захисту виявила таке бажання, матеріали справи не містять. За відсутності такого клопотання, з урахуванням ст. 22 КПК України, слід розуміти, що сторона захисту, самостійно обстоюючи свою правову позицію, не вважала за доцільне скористатися на згаданій стадії провадження правом ознайомитися зі змістом відеозаписів слідчих (розшукових) дій шляхом їх перегляду. Безспірно встановлена свідома добровільна мовчазна відмова сторони захисту від реалізації права заявляти клопотання про надання на стадії виконання ст. 290 КПК України технічної можливості переглянути такий відеозапис автоматично не ставить під сумнів допустимість як доказу протоколу слідчої дії. Більш того, таке право може бути реалізовано під час судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, незважаючи на доводи, наведені захисником, суд вважає допустимими як докази надані протоколи слідчих експериментів.

Надаючи оцінку допустимості наданого стороною обвинувачення доказу - протоколу слідчого експерименту з підозрюваним, проведеного без участі захисника, що на думку захисника має наслідком його недопустимість, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 240 КПК України передбачає, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Згідно ч.1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. Однак, злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких, підозрюваний клопотання про залучення захисника до участі в слідчому експерименті слідчому не заявляв, інших підстав для обов`язкової участі захисника судом не встановлено.

Надаючи оцінку таким доводам захисника, суд також вважає релевантним посилання на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі №756/10060/17, згідно якого суд може визнати дані протоколу слідчого експерименту недопустимими доказами лише за умови, якщо проведення цієї слідчої дії призвело до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України з належним мотивуванням та зазначенням які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.

Проте, таких порушень судом не встановлено.

Разом з тим, стороною захисту не вказано та перед судом не доведено, як зазначена обставина вплинула на достовірність показів підозрюваного щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, наданих на досудовому розслідуванні під час слідчого експерименту.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання доказу недопустимим.

Той факт, що в судовому засіданні обвинувачений не визнав своєї вини, не надав показання, не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів. В даному випадку під час слідчого експерименту ОСОБА_5 у літній кухні за місцем свого проживання відтворив обстановку події, що відбулася (за його версією) та наглядно демонстрував свої дії. Щодо пояснень, які останній давав при проведенні слідчого експерименту, то суд не обґрунтовує свої висновки на цих показаннях, а посилається на протокол цієї слідчої дії, як на цілісний документ, що є джерелом доказів, а не на показання обвинуваченого.

Відповідна позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 14 вересня 2020 року (справа N 740/3597/17), щодо розмежування між показаннями та протоколом слідчого експерименту як окремими самостійними процесуальними джерелами доказів.

Суд також вважає допустимим доказом досліджений в судовому засіданні флеш-носій із відеозаписом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 , який надано прокурором додатково через технічну неможливість перегляду інформації з доданого до протоколу флеш-носія. При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа №554/5090/16-к), який вказав, що відповідно до ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. У ч. 3 ст. 99 КПК України законодавець вказує, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

З огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» про те, що електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (ч. 3 ст. 5 Закону), допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8 Закону). Відповідно до ст. 7 цього Закону у разі зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наданий додатково прокурором флеш-носій, на якому зафіксовано відеозапис слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 , є оригіналом, а доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Таким чином, надані та досліджені судом докази (показання, речові докази, документи) за своєю суттю є належними та допустимими у розумінні норм КПК України.

Як наслідок, указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, де Європейський Суд наголошує про те, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Так, показання потерпілої та свідків є чіткими, послідовними і логічними, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами. Показання дані потерпілою та свідками безпосередньо у судовому засіданні в присутності обвинуваченого та його захисника.

Також, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про завідомо неправдиві показання свідків чи потерпілої під час досудового розслідування чи в суді.

При цьому суд не бере до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_21 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вона повністю спростовується матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування доказами, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні, які суд вважає допустимими доказами в розумінні ст. 87 КПК України. Будь-яких даних на підтвердження наведеної позиції обвинуваченим судом не здобуто та сторонами не надано. Натомість таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає такою, яка направлена на введення суду в оману та уникнення останнім належного покарання за вчинене.

ІІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на судову практику, що викладена у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події та їх стосунки.

Щодо невірної на думку захисника кваліфікації кримінального правопорушення.

Верховний Суд неодноразово висловлював свою правову позицію з приводу відмінності складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 119 КК України, зазначаючи, що їхнє розмежування здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень.

У цьому контексті необхідно ретельно проаналізувати не лише об`єктивні, а й суб`єктивні ознаки складу злочину, оскільки саме суб`єктивна сторона складу злочину становить основний критерій розмежування вбивства через необережність (ст. 119 КК України) та умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України).

Так, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння. Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є кримінальною протиправною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

При вбивстві внаслідок злочинної самовпевненості винний передбачає можливість настання смерті іншої особи від вчинюваних ним дій (бездіяльності), але легковажно розраховує на її відвернення. При цьому повинен мати місце розрахунок на конкретні обставини, які, на думку винуватого, відвернуть настання смерті, однак такий розрахунок є легковажним. Обставинами, які, на думку винного, відвернуть настання смерті, можуть бути як його власні сили і можливості, так і діяльність інших людей, тощо. Тобто винний переконаний у ненастанні злочинного наслідку.

При вбивстві внаслідок злочинної недбалості винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від учинюваних ним дій (бездіяльності), але повинен був і міг би її передбачити, діючи з більшою обачністю (постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 155/486/21).

Надаючи оцінку обставинам кримінального провадження, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, спосіб, значну кількість, силу й локалізацію спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, та їх негативні наслідки, які настали, суд дійшов висновку про умисний характер дій обвинуваченого, який руками схопив ОСОБА_7 за шию та душив, спричинивши, зокрема, перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща, від яких згодом настала смерть потерпілого, тому з урахуванням наслідків його дій підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України немає.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 124 КК України.

Стаття 124 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця. Диспозиція цієї норми містить обов`язкові ознаки складу злочину, які відрізняють його від діянь, відповідальність за які настає за ст. 121 КК України.

Виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони в ч. 1 ст. 36 КК України, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Дії, спрямовані на зупинення суспільно небезпечного посягання, вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.

До умов правомірності необхідної оборони відносяться умови, які характеризують суспільно небезпечне посягання: 1) наявність суспільно небезпечного посягання; 2) його дійсність (реальність), та умови правомірності необхідної оборони, що характеризують захисні дії: 1) можливість захищати лише цінності, безпосередньо названі в ч. 1 ст. 36 КК України; 2) шкода має заподіюватись лише особі, яка вчиняє посягання, а не будь-якій іншій особі; 3) захист не має перевищувати меж необхідної оборони.

Наявність посягання передбачає, що посягання вже почалося (чи близьке до цього) і ще не закінчилося. Ця ознака наявності посягання визначає межі необхідної оборони в часі - початковий і кінцевий моменти суспільно небезпечного посягання, у межах якого можлива правомірна оборона. При цьому оборона не може вважатися правомірною, коли посягання закінчилося і небезпека вже не загрожує особі. Момент фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання свідчить про те, що в застосуванні заходів захисту явно відпала потреба.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України має бути встановлено і доведено, що посягання почалося, триває і потребує негайного відвернення, обвинувачений застосовує заходи для припинення такого посягання на нього, проте зазначені заходи перевищують межі необхідної оборони, тобто він заподіює шкоду, яка є надмірною. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах (постанова Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 676/1214/21).

Відповідно до вимог ст. 95 КПК суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Однак, ОСОБА_5 давати показання по суті пред`явленого йому обвинувачення відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.02.2022 у вечірній час до будинку літньої кухні обвинуваченого прийшов потерпілий ОСОБА_7 та вони спільно вживали горілку, у зв`язку з чим ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння у легкому ступені, ОСОБА_5 також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між ними виникла суперечка, яка переросла у бійку з нанесенням один одному тілесних ушкоджень, про що свідчать легкі тілесні ушкодження, наявні у обвинуваченого, а також значна кількість тілесних ушкоджень у потерпілого, легкої та середньої тяжкості. При цьому, під час бійки ОСОБА_5 поліном наносив удари ОСОБА_7 по голові та руках, а також ОСОБА_5 руками схопив ОСОБА_7 за шию та стиснув, спричинивши потерпілому перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща, від яких згодом настала смерть потерпілого ОСОБА_7 . Крім того, одне поліно із домішками крові, яка може належати ОСОБА_7 , ОСОБА_21 у подальшому ймовірно намагався спалити, помістивши у грубу літньої кухні.

При цьому, незначна кількість тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , свідчить про швидке припинення активних дій з боку потерпілого стосовно обвинуваченого. Навпаки, у приміщенні літньої кухні, де відбувся конфлікт, виявлено плями бурого кольору (кров, яка може належати ОСОБА_7 ) як на голові та тілі потерпілого, так і на одязі потерпілого та обвинуваченого, на постільній білизні, взутті та холодильнику, на підлозі та на стінах, що свідчить про тривалий характер дій обвинуваченого при нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про те, що право на необхідну оборону, яке за версією ОСОБА_5 (пояснення під час проведення слідчого експерименту) виникло з моменту нападу на нього потерпілого, тривало до відштовхування останнього від ліжка та припинення будь-яких активних дій з його боку стосовно обвинуваченого, тобто до моменту фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання, а отже ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть, у той час, коли в застосуванні заходів захисту (за версією ОСОБА_5 ) явно відпала потреба.

Аналізуючи вказані обставини, суд також враховує, що ОСОБА_5 давати показання з приводу обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 відмовився, а інші докази окремо та в сукупності не доводять, що обвинувачений діяв не з метою умисно заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, а з метою самозахисту, тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 121 на ст. 124 КК України немає.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_5 є суб`єктом цього кримінального правопорушення.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах доведеного обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо (том 2 а.с. 259); на обліку в лікаря нарколога перебуває з 2018 року, на психіатричному обліку не перебуває (том 2 а.с.258, 260); має посередню міцність соціальних зв`язків, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина, від інших членів сім`ї, дітей, проживає окремо (т.2 а.с. 188); не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий; враховано позицію прокурора та потерпілої щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який згідно класифікації за ст. 12 КК України є тяжким злочином, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Основним об`єктом вказаного злочину є життя та здоров`я особи, які за нормами Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений цього життя.

Суд критично ставиться до невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та не усвідомив соціального негативу вчиненого злочину, невідворотні наслідки вчиненого злочину.

Суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства, тому вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі та відсутність підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2022 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.10.2022 без визначення застави, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема, ризику переховування від відбування покарання, який не зможе відвернути застосування менш суворого запобіжного заходу, тому вважає за необхідне продовжити дію обраного раніше стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)» до набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку суду.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на наведене, у строк покарання обвинуваченого необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період із 05.09.2022, з моменту його фактичного затримання на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2022, до набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Арешт на майно, накладений ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 25.02.2022 та 19.04.2022 необхідно скасувати.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 05.09.2022, з моменту затримання на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2022.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою в СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)», продовживши його дію до набрання вироком суду законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку, тобто до 01.10.2023 включно.

Арешт на майно, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.02.2022 на куртку чорного кольору, светр сірого кольору, черевики чорного кольору, які поміщені до поліетиленового пакету, светр темно-синього кольору, футболку сірого кольору, жилетку чорного кольору, джинси темно-синього кольору, поліетиленовий пакет, шкарпетки чорного кольору, труси голубого та світло-голубого кольору, які поміщені до поліетиленового пакету, фрагменти жовтого кольору, які вилучені із рани правої руки трупа, поміщені до паперового конверту, змиви з правої та лівої руки трупа, які поміщені до паперового конверту, зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа, які поміщені до паперового конверту - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2022 на мобільний телефон «Ulefone» з сім-картою НОМЕР_3 ; виріз тканини з простині із слідами речовини бурого кольору; недопалок цигарки; полімерний мішок синього кольору; дерев`яне поліно з речовиною бурого кольору; дерев`яне поліно з речовиною бурого кольору; наволочку з малюнками та речовиною бурого кольору; капці сірого кольору з речовиною бурого кольору; скляна пляшка ємкістю 0.7 л; наволочку з речовиною бурого кольору; рушник синього кольору з речовиною бурого кольору; черевики чорного кольору з речовиною бурого кольору; змив з підлоги з речовиною бурого кольору; черевики сірого кольору з речовиною бурого кольору; куртку синього кольору з речовиною бурого кольору; куртку зеленого кольору з речовиною бурого кольору; куртку чорно-сірого кольору з речовиною бурого кольору - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон «Ulefone» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , - залишити ОСОБА_5 як власнику;

- свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_9 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , - залишити ОСОБА_9 як власнику;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , капці сірого кольору (сіро-чорного кольору) в клітинку з речовиною бурого кольору, черевики чорного кольору з слідами речовини бурого кольору, черевики сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка синього кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка чорно-сірого кольору із слідами речовини бурого кольору - повернути ОСОБА_5 як власнику;

- змив з підлоги із речовиною бурого кольору, виріз тканини із слідами речовини бурого кольору з простині, недопалок цигарки марки «Ротманс», полімерний мішок синього кольору, дерев`яне поліно з груби, дерев`яне поліно з нашарування речовини бурого кольору, наволочка з малюнком та наявними на ній слідами речовини бурого кольору, скляна пляшка з-під горілки 0.5 л. «Житомирський стандарт», наволочка із слідами речовини бурого кольору, синій рушник із слідами речовини бурого кольору, що були вилучені 18.02.2022 під час огляду місця події, - знищити;

- куртку чорного кольору, светр сірого кольору, черевики чорного кольору, светр темно-синього кольору, футболку сірого кольору, жилетку чорного кольору, джинси темно-синього кольору, поліетиленовий пакет, шкарпетки чорного кольору, труси голубого та світло-голубого кольору, фрагменти жовтого кольору із рани правої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук, що були вилучені 19.02.2022 під час огляду трупа ОСОБА_7 , - знищити;

- флеш-носій з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 та флеш-носій з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведення судових імунологічних експертиз на суму 21693 грн 52 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1