465/7348/16-к
1-кп/465/616/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Франківського районного суду м. Львова надійшов, затверджений прокурором Львівської місцевої прокуратури №3, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004484 від 04.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України.

27.12.2016 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 05.01.2017 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

09.11.2017 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова №113/Р від 09.11.2017 року, вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 05.03.2018 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

11.05.2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова №51/Р від 11.05.2019 року, вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_7

25.09.2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова №110/Р від 25.09.2019 року, вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 01.10.2019 року кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

23.02.2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова №511/Р від 23.02.2023 року, та рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023р. вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 від 28.02.2023 року прийнято до розгляду вказане кримінальне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Прокурор та обвинувачена в судовому засіданні просили закрити кримінальне провадження, звільнивши обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, дослідивши заявлене клопотання та наявні у суду матеріали кримінального провадження та обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з обвинувального акту, затвердженого 19.12.2016 року прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яке було вчинено нею 04.12.2016 року.

Згідно санкції ч.1 ст.185 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 04.12.2016 року), таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 04.12.2016 року), злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 04.12.2016 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину середньої тяжкості минуло п`ять років.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

Відповідно до положення статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно санкції ч.1 ст.185 КК України (в редакції на момент розгляду клопотання), таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно ч.2 ст.12 КК України (в редакції на момент розгляду клопотання) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років

Частиною другою частини четвертої КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діє на момент розгляду заявленого клопотання, оскільки такі норми поліпшують становище обвинуваченої.

Положеннями ч. 1 ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального проступку минуло три роки.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинене 04.12.2016 року та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 3 роки.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 05.06.2023 року обвинувачену оголошено у розшук, відтак суд бере до уваги, що у період з 05.06.2023 року по 22.06.2023 року, тобто 17 днів, обвинувачена перебувала у розшуку.

Однак, незважаючи на зупинення перебігу давності у зв`язку з перебуванням обвинуваченої у розшуку, з дня вчинення кримінального проступку, передбаченого, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, минуло понад три роки.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, вона розуміє свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст.285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою.

Судом також встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненою від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 370-372, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49, 286 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004484 від 04.12.2016 року - закрити.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1