Справа № 740/5482/23
Провадження № 1-кп/740/393/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000407 вiд 29.06.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баранівка Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, 4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 04.03.2023 старший солдат ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 на посаді робітника підсобника інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти.

Згідно з вимогами ст.68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно до ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності, діяння. які е злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями та відповідальність за них.

Відповідно до вимог п.2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі постанова КМУ від 08.05.1993 № 340) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, DI і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, СІЕ, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

Згідно п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - постанова КМУ від 10.05.2001 № 1306) водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вказане посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

Однак, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за наступних обставин.

Так, за невстановлених обставин, але не пізніше 03.12.2022, у ОСОБА_3 виник умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «А1, A, B1, B, CI, C, DI, D, BE, С1Е, СЕ, DIE, DE, Т» шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортними засобами. З цією метою ОСОБА_3 за невстановлених обставин, але до 03.12.2022, домовився з невстановленою дізнанням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_3 підробленого посвідчення водія.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований підроблення посвідчення водія, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 03.12.2022, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника, надав невстановленій дізнанням особі, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділено в окреме провадження, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі.

Після цього, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 03.12.2022, ОСОБА_3 отримав від невстановленої дізнанням особи підроблене посвідчення водія категорій «А1, А, B1, В, С1, С, D1, D, BE, C1E, CE, DIE, DE, Т» серії ВХК 888140 від 28.11.2022 на власне ім`я, нібито видане ТСЦ № 0541, яке використав за наступних обставин.

Так, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, 29.06.2023 приблизно о 04 год 40 хв ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху по вул.Троїцька біля будинку 110 у смт.Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, був зупинений інспектором відділу реагування патрульної поліції ОСОБА_4 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VII. Пред`являючи на вимогу інспектора патрульної поліції документи на право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 діючи умисно,достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.11.2022 на його ім`я у встановленому законом порядку він не отримував, надав інспектору патрульної поліції вищезазначене підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений інспектором патрульної поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право з метою використання його іншою особою, та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Від прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального органу ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ст.381, 382 КПК України з посиланням на те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку у судовому засіданні без проведення судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень він беззастережно визнає у повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлені у повному обсязі.

Також, у вказаній заяві він зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України у разі, якщо згідно положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззастережно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факти скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який раніше не судимий, його вік, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, акивне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу, остаточно призначивши покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта на проведення судово-технічного дослідження документів у сумі 1434 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити його покарання:

за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн витрат за проведення експертизи.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.11.2022, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1