Справа № 944/2017/23
Провадження №1-кп/944/846/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000257 від 08.02.2023року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Бірки Яворівського району Львівської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.02.2023року Яворівським районним судом Львівської області за ст.126-1 КК України до покарання у вигляді 2(двох) місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 04 лютого 2023 року об 21год 00хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично, на грунті неприязних відносин, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Крім цього, 05 травня 2022 року постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/860/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (протокол серії ВАБ №794682 від 18.02.2022 року; протокол серії ВАБ №794676 від 24.02.2022 року та протокол серії ВАБ №794684 від 24.02.2022 року).

Крім цього, 03 жовтня 2022 року постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/4310/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ №050811 від 08.09.2022 року; протокол серії ВАВ №050810 від 08.09.2022 року та протокол серії ВАВ №050812 від 09.09.2022 року).

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що на даний час він примирився з потерпілою, попросив у неї вибачення, у них налагодилися сімейні стосунки, він виховує сина, дбає про його матеріальне становище та духовний розвиток. Просить обрати йому покарання не пов"язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті підтримала. Просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки на даний час вона примирилася з ним, в них відновилися хороші подружні стосунки. Обвинувачений піклується про їхнього сина, допомагає дитині матеріально та духовно. В разі призначення судом покарання у вигляді арешту чи позбавлення волі, це боляче відобразиться на поведінці сина, який дуже любить батька та весь свій вільний час проводить з батьком. Просить призначити покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт, так як останній став на шлях виправлення.

Як встановлено у судовому засіданні, покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та досудову доповідь органу пробації щодо особи обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії за ст.126-1 КК України кваліфіковано вірно.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст.66 КК України, пом"якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, пом`якшуючі та обтяжуючі

покарання обставини, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він визнав вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не офіційно працює, має на утриманні неповнолітнього сина та думку потерпілої.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робітв межах санкції статтіза якою кваліфіковано його дії, оскільки, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374,392,395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1