ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/385/23 Справа № 697/942/20 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000067 від 26.03.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.05.2023, включно ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні 22 березня 2023 року ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.05.2023, включно.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел для існування, переховувався від суду, що свідчить про продовження існування ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню письмовими документами, ухиляючись тим самим від притягнення до кримінальної відповідальності та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд взяв до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено судове слідство, не допитані свідки, не досліджені письмові докази, а також взяв до уваги розумність строків кримінального провадження та прийшов до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачав.

На думку суду, таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Зазначає, що судом в оскаржуваній ухвалі зазначено про його судимість, тоді як факт того, що він є раніше несудимий, підтверджується наявною у матеріалах кримінального провадження довідкою ГУНП в Черкаській області, згідно якої, станом на 2014 рік, ОСОБА_8 незнятих чи непогашених судимостей немає.

Вказує, що судове рішення не підписано суддею, який його ухвалював.

Вважає, що прокурором подано клопотання про незаконне продовження строку тримання під вартою, тоді як тривале тримання особи під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається недопустимим.

Одночасно зазначає, що місцевим судом порушено розумні строки розгляду даного кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши виділені матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження. При продовженні обвинуваченому ОСОБА_8 зазначеного запобіжного заходу місцевим судом також враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, при цьому ОСОБА_8 неодружений, ніде не працює та немає законних джерел для існування, якому судом змінювався запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із використанням електронного засобу контролю, не дивлячись на що, він тривалий час переховувався від суду.

Крім того, із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному кримінальному провадженні по якому ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення, не здійснено судове слідство, не допитані свідки, не досліджені письмові докази.

Зазначене свідчить про ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, по якому йому пред`явлено обвинувачення.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою є необґрунтованим та невиправданим.

Неприйнятними на думку колегії суддів є доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що прокурором подано клопотання про незаконне продовження строку тримання під вартою, тоді як тривале тримання особи під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається недопустимим, оскільки відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів, з врахуванням сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, обрання останньому менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на те, що судом в оскаржуваній ухвалі зазначено про його судимість, тоді як факт того, що він є раніше несудимий, підтверджується наявною у матеріалах кримінального провадження довідкою ГУНП в Черкаській області, згідно якої, станом на 2014 рік, ОСОБА_8 незнятих чи непогашених судимостей немає.

Дані доводи ОСОБА_8 є неспроможними, з врахуванням того, що судимості останнього містить обвинувальний акт в анкетних відомостях обвинуваченого.

Не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , що судове рішення не підписано суддею, який його ухвалював, позаяк наявна у виділених матеріалах копія оскаржуваної ухвали підписана суддею.

Безпідставними є доводи обвинуваченого щодо порушення місцевим судом розумних строків розгляду даного кримінального провадження, оскільки зазначені доводи не можуть вирішуватися під час вирішення запобіжних заходів та підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого з мотивів, наведених в ній, та скасування чи зміни ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.05.2023, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді