Провадження № 1-кс/686/9561/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000433 від 10.10.2022, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

встановив:

27.10.2022 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ,яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом тимчасового позбавлення останнього його відчужити.

В обґрунтування даного клопотання слідчий зазначає, що 04.10.2022 близько 8 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи в умовах воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 21 листопада 2022 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, зателефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер потерпілої - ОСОБА_5 НОМЕР_2 та в телефонній розмові під надуманим приводом висунув в усній формі вимогу у сплаті останньою грошових коштів в сумі 300 000 гривень, застосовуючи до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах нанесення тілесних ушкоджень та пошкодженні належного їй транспортного засобу разі невиконання висунутої ним вимоги.

Продовжуючи свої злочинні дії, 04.10.2022 близько 10 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Кам`янець-Подільський, в вул. Героїв Небесної Сотні, 4, під надуманим приводом висловив в усній формі вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн, при цьому, з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах вбивства в разі невиконання висунутої ним вимоги.

В подальшому, 05.10.2022 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка в той час знаходилася в салоні належного їй транспортного засобу «BMW 116 I», д.н.з. « НОМЕР_3 », та в черговий раз під надуманим приводом висловив в усній формі вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн, при цьому, з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах вбивства в разі невиконання висунутої ним вимоги.

Надалі, 08.10.2022 близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Героїв Небесної Сотні, 4, в черговий раз під надуманим приводом висловив в усній формі вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн, при цьому, та з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах спричинення останній тілесних ушкоджень в разі невиконання висунутої ним вимоги.

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, направлених на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої, 08.10.2022 близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , з метою переконання серйозності своїх вимог та намірів, змусити ОСОБА_5 виконати вимогу в передачі належних їй грошових коштів в сумі 300 000 грн, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , розбив камінням вітрове скло та пошкодив лакофарбове покриття кришки капоту транспортного засобу «BMW 116 I», р.н. « НОМЕР_3 », належного потерпілій ОСОБА_5 . Відразу після цього ОСОБА_4 зателефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер потерпілої ОСОБА_5 НОМЕР_2 та в черговий раз під надуманим приводом висловив в усній формі вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн, при цьому, з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах вбивства останньої, приїхавши за місцем її проживання в разі невиконання висунутої ним вимоги.

Після вчинення ОСОБА_4 вищевказаних дій, ОСОБА_5 побоюючись за власне життя, сприйнявши вказані погрози як дійсні та реальні, покинула територію Хмельницької області та перебувала у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Також, 08.10.2022 впродовж дня (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_4 неодноразово телефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер подруги потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 НОМЕР_4 та під надуманим приводом висловлював в усній формі вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн при цьому, з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до психологічний тиск, який виражався у погрозах спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в разі невиконання висунутої ним вимоги.

Крім цього, ОСОБА_4 телефонував потерпілій ОСОБА_5 08.10.2022 близько 23 год. 00 хв. з мобільного номеру НОМЕР_5 , 09.10.2022 близько 11 год. 00хв. з мобільного номеру НОМЕР_6 , 10.10.2022 близько 11 год. 45 хв. з мобільного номеру НОМЕР_7 , 11.10.2022 впродовж дня неодноразово телефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер потерпілій ОСОБА_5 НОМЕР_2 та в ході телефонних розмов в черговий раз під надуманим приводом висловлював в усній формі вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн, при цьому, з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах вбивства останньої та знищенням майна житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить близькому родичу потерпілої - матері ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_4 , починаючи з 12.10.2022, неодноразово телефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер потерпілої ОСОБА_5 НОМЕР_2 та під час телефонних розмов під надуманим приводом висловлював в усній формі вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів в сумі 300 000 грн, при цьому, з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_5 психологічний тиск, який виражався у погрозах вбивства останньої із застосуванням вогнепальної зброї.

Своїми умисними діями, які виразилися у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненій з погрозою насильства над потерпілим, погрозою знищення майна близьких родичів потерпілого, погрозою вбивства потерпілого, з пошкодженням майна потерпілого, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

В ході досудового розслідування, 24.10.2022, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, при розгляді клопотання слідчий суддя застосовує положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно з якими клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

На підставі ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.10.2022, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №313193194, у власності ОСОБА_4 перебуває домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає безальтернативне застосування конфіскації майна при призначенні покарання, особі винуватість якої у вчиненні цих кримінальних правопорушень встановлена судом.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відповідність клопотання слідчого вимогам ст.170-172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.172 КПК України, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Разом із цим, при вирішенні поданого клопотання про застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя враховує вплив арешту на майно підозрюваного на інтереси третіх осіб.

Можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації закон пов`язує з: 1) наявністю процесуального статусу підозрюваного в особи, щодо майна якої ставиться питання про арешт; 2) вказівка на конфіскацію як додатковий вид покарання в санкції статті Кримінального кодексу України, яка інкримінована підозрюваному; 3) належність підозрюваному майна, щодо якого ставиться питання про арешт, на праві власності.

Як слідує з матеріалів підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Оринин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за адресою АДРЕСА_4 , має на утриманні дитину-інваліда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.

На підставі ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Вирішуючи питання стосовно арешту з метою конфіскації стосовно домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , слідчий суддя враховує те, що згідно із ст.51 Конституції України підозрюваний зобов`язаний утримувати своїх дітей, забезпечувати реалізацію їхнього права на житло та на майно.

У силу ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на житло.

З урахуванням наведених законодавчих норм, при вирішенні питання про арешт майна підозрюваного з метою конфіскації як виду покарання, слід прийти до висновку про необхідність врахування інтересів дітей та співмірність і пропорційність втручання у їх право на житло, пропорційність втручання у право підозрюваного, правовий режим майна, на яке просить накласти арешт слідчий на противагу досягненню визначеній у ст.2 КПК України меті кримінального провадження та забезпеченню виконання покарання у виді конфіскації майна, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом із цим, оцінка зазначених обставин у контексті вирішення питання про застосування конфіскації до майна особи не є компетенцією слідчого судді на стадії досудового розслідування, а тому вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя повинен визначити з урахуванням положень ч.5 ст.170 КПК України конкретних обставин справи та заборон, які просить застосувати сторона обвинувачення до майна підозрюваного, доцільність накладення арешту.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення обґрунтована можливість застосування конфіскації майна як виду покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі ч.4. ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Досліджені обставини свідчать, що ризик зниження чи пошкодження домоволодіння сторона обвинувачення не довела.

За наведених обставин та повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що арешт на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . шляхом встановлення заборони відчуження є обґрунтованим заходом забезпечення кримінального провадження, а неможливість відчуження ОСОБА_4 зазначеного домоволодіння не вплине на право на житло його дитини та будь-кого, хто має право у ньому проживати.

А тому ініційований захід забезпечення кримінального провадження не призведе до негативних наслідків у разі його застосування, зокрема і стосовно третіх осіб.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності у вигляді тимчасової заборони права розпорядження та відчуження ним є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення завдання арешту, слідчий суддя приходить до переконання про можливість часткового задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження у кримінальному провадженні №0000433 від 10.10.2022 на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_2 .

Копію ухвали надіслати підозрюваному ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1