н/п 1-кс/953/569/23
"24" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, раніше не судимого, працюючого заступником директора Департаменту містобудування та архітектури - заступником головного архітектора Харківської міської ради, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 прохав та одержав , як службова особа неправомірну вигоду, для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди .
19.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Сторона обвинувачення вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для обрання відносно
ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, подавши письмові заперечення із додатками. В обґрунтування поданих заперечень зазначив, що підозра не обґрунтована, ризики є не доведеними.
Підозрюваний підтримав заисника.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , допитавши свідка, встановив наступне.
У подальшому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,в березні - квітні 2020 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе) з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що його знайомий ОСОБА_10 намагається отримати дозвільну документацію у сфері містобудування, а саме: оформити та отримати документацію необхідну для розміщення та будівництва прибудови до багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та підготовки відповідної документації для користування або приватизації вказаної прибудови, діючи умисно, почав вимагати від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у загальній сумі 12 тис. доларів США.
З метою запевненності ОСОБА_10 у правдивості своїх слів та наявності реальної можливості вчинити перепони щодо видання відповідної дозвільної документації, ОСОБА_8 неодноразово організовував зустрічі ОСОБА_10 з заступником начальника Департаменту містобудування та архітектури, заступником головного архітектора Харківської міської ради ОСОБА_5 . Під час зазначених зустрічей ОСОБА_5 , також реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, підтверджував слова останнього щодо не можливості отримання ОСОБА_10 відповідної дозвільної документації без надання відповідної неправомірної винагороди. З метою контролю дій ОСОБА_10 , спрямованих на отримання дозвільної документації, під виглядом допомоги, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_10 надати допомогу в отриманні дозвільної документації директора ТОВ «НВО «Енергопром» ОСОБА_9 .
У подальшому, у продовж 2021 по січень 2023 (більш точної дати встановити не представилось за можливе) ОСОБА_8 , з метою отримання неправомірної вигоди, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 створювали перепони для отримання ОСОБА_10 дозвільної документації у сфері містобудування, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_3 .
У той же час, ОСОБА_8 , упродовж з квітня 2020 по січень 2023 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання неправомірної вигоди, діючи умисно, продовжував здійснювати заходи щодо вимагання від ОСОБА_10 грошових коштів, та при кожній зустрічі нагадував про необхідність сплатити кошти за отримання дозвільної документації, бо в іншому разі ОСОБА_10 не отримає відповідної дозвільної документації, необхідної для будівництва прибудови, за адресою АДРЕСА_3 .
10.01.2023 ОСОБА_10 отримав через центр надання адміністративних послуг пакет дозвільних документів, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_3 .
Одночасно з цим, 10.01.2023 ОСОБА_10 почав телефонувати ОСОБА_8 і вимагати надати йому 2000 (дві тисячі) доларів США за те, що надано дозвільні документи, а саме містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_3 . Зазначені телефонні дзвінки були неодноразові.
Крім того, під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка відбулась за місцем мешкання останнього за адресою : АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_10 , що той зобов`язаний передати йому 2000 доларів США (для подальшої передачі ОСОБА_5 ) для оплати наданих дозвільних документів, мотивуючи, що у теперішній час дозволи на будівництво ніхто не отримує, а ОСОБА_8 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 вирішили питання надання дозвільної документації, а саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_3 .
Крім того, ОСОБА_8 , під час зазначеної бесіди повідомив, що у подальшому ОСОБА_10 повинен буде передати йому, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ще 5000 (п`ять тисяч) доларів США для отримання дозволу від ДАБК та ще 7000 (сім тисяч) доларів США особисто для ОСОБА_5 за узаконення будівництва по завершенню будівельних робіт. Також ОСОБА_8 повідомив, що більше 12 тисяч доларів США з ОСОБА_10 не візьмуть.
З метою подальшої реалізації своєї злочинної діяльності, охопленої єдиним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , 16.01.2023 ОСОБА_8 організував зустріч з ОСОБА_10 . Під час вказаної зустріч, ОСОБА_8 продовжив вимагати у ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США за вирішення питання щодо надання дозвільної документації, тим самим вимагаючи неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
У подальшому, 16.01.2023 злочинна діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 була припинена працівниками правоохоронних органів після отримання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди у розмірі 2 000 доларів США для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
19.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди .
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: протоколи допиту у якості потерпілого ОСОБА_10 ; протокол огляду, копіювання та врученням ОСОБА_10 заздалегідь ідентифікованих засобів- грошових коштів в сумі 2 000 доларів США (купюрами по 100 доларів США грн., у тому числі серії 1) AL 35666460C; 2) АЕ 93104991В; 3) BD 11278593А; 4) HB 25309069F; 5) AG 34316353A; 6) AE 50970871B; 7) AB 28644277C; 8) AB 93013183P; 9) AJ 00397248A; 10) HF 28068546E; 11) KB 60693240C; 12) FF 63850671A; 13) HF 16961454D; 14) KB 60693239C; 15) HB 44412632P; відображеним в протоколі 16.01.2023; протокол обшуку домоволодіння 16.01.2023 за місцем офіційної реєстрації та мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 ; під час якого у нього вилучені грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, отримані ним в якості неправомірної винагороди від ОСОБА_10 ( 15 купюр номіналом по 100 доларів США серії 1) AL 35666460C; 2) АЕ 93104991В; 3) BD 11278593А; 4) HB 25309069F; 5) AG 34316353A; 6) AE 50970871B; 7) AB 28644277C; 8) AB 93013183P; 9) AJ 00397248A; 10) HF 28068546E; 11) KB 60693240C; 12) FF 63850671A; 13) HF 16961454D; 14) KB 60693239C; 15) HB 44412632P); грошовими коштами в сумі 80 600 грн., мобільним телефоном «Iphone 7 Plus», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; мобільним телефоном «Iphone 6s» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім- НОМЕР_4 ; флеш-накопичувач марки «SP» об`ємом пам`яті 8 GB; посвідчення №2049 видане Харківською міською Радою на ім`я ОСОБА_8 ; протоколами негласних слідчих (розшуковими) дій.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної на потерпілого , свідків , а також переховування від органу досудового розслідування, суду.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Наявність ризиків передбачених п.п. 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором на доведено.
Наявність статусу обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні не є тією обставиною, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, враховуючи положення ст. 62 КУ, яка є нормою прямої дії.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених у судовому засіданні.
Так, із наданих документів вбачається, що підозрюваний працює, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше є не судимим, має захворювання, внаслідок якого потребує постійного медичного догляду, пересувається на милицях.
З урахуванням наведеного метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням встановлених ризиків, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді застави, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
Слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання підозрюваного під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`який запобіжний захід, а саме, - заставу, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України, з урахуванням усіх обставин справи, доказів в підтвердження підозри та особи підозрюваного.
За ч.4, ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання від 10 років позбавлення волі, що відноситься у відповідності до ст.12 КК України до тяжких злочинів, внаслідок чого встановлений законом розмір застави складає від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор в обґрунтування визначення розміру застави, здійснює прив`язку її розміру неправомірної вигоди, яку за позицією сторони обвинувачення ОСОБА_5 мав намір отримати та вимагав у групі осіб.
В підтвердження вказаного до слідчого судді наданий протокол допиту ОСОБА_10 від 11.01.2023 р. де останній повідомляє, що ОСОБА_8 більше 12 тис. доларів США з нього не візьме.
За протоколом огляду, копіювання та врученням заздалегідь ідентифікованих засобів- грошових коштів, ОСОБА_10 було вручено для передання ОСОБА_8 грошових кошти в сумі 2 000 доларів США
Згідно протоколу обшуку у ОСОБА_8 вилучено 1500 дол. США.
Разом з тим, положення ст. ст.182, 183 КПК України не передбачають встановлення застави виходячи із розміру суми яку , за позицією сторони обвинувачення, вимагав підозрюваний за попередньою змовою групою осіб.
Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також в межах передбачених ч.5 ст. 182 КПК України, встановлених для відповідного ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. .
І лише у виключних випадках слідчий суддя може призначити заставу, яка перевищує вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, якщо встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
За положенням ч.5 ст. 185 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
В даному випадку прокурором не наведено та не надано в обґрунтування того, що застава в розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Ті обставини, що він звинувчується у вчинені корупційного кримінального правопорушення, не є виключним випадком для виходу за межі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, встановлені ризики, слідчий суддя приходить до висновку що застава у зазначеній максимальній межі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 грн., здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Покласти на ОСОБА_5 на строк до 19 березня 2023р. наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) утриматися від спілкування із ОСОБА_10 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Застава вноситься не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, тяжкого кримінального правопорушення та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора суд про причини неявки підозрюваного.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваної обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1