КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004219 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що 04 липня 2020 року приблизно о 23 год. 30 хв. (точний час не встановлено), між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на ділянці місцевості поблизу буд. 4, що по вул. Приозерна у м. Києві (точне місце не встановлено), відбувся конфлікт, у ході якого _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2533/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 .

Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_1

Нікітін ОСОБА_9 , реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, правою рукою дістав із лівого рукава ніж, після чого, стоячи обличчям до ОСОБА_7 , наніс удар ножем в область живота ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення живота зліва, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, суттєве порушення вимог КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також однобічність та неповноту досудового і судового слідства і невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на необ`єктивне тлумачення експертиз, які містяться у матеріалах справи. Так, не беручі до уваги показання потерпілого, який не підтвердив, що він наніс йому ножове поранення, є розбіжності з експертизою щодо тяжкості поранення, згідно якої потерпілий ніяким чином не міг проходити 12 год. з таким тяжким пораненням.

Крім того, зазначає, що його обманним шляхом змусили поставити підписи, знаючи про те, що він без окулярів нічого не бачить і прочитати те, що написав слідчий, не має змоги, але суд відмовився реагувати на його показання, дані ним під присягою.

Таким чином, просить розглянути його апеляційну скаргу відповідно до вимог Конституції України та винести справедливе рішення.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів його апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, за ініціативою апеляційного суду в межах необхідних для перевірки доводів апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та при ухваленні вироку судом були дотримані.

Так, суд першої інстанції, розглянувши дане кримінальне провадження, відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджений дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом першої інстанції відповідно до положень ст. 94 КПК України.

При цьому повно та всебічно у судовому засіданні були перевірені доводи обвинуваченого щодо його непричетності до спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження.

Проте, ці доводи судом першої інстанції обґрунтовано визнані такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються об`єктивними доказами у провадженні, які змістовно наведені у вироку, а саме - показаннями потерпілого, а також письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, обґрунтовано визнавши їх належними, допустимими та достовірними.

Зокрема, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 в суді першої інстанції, який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що влітку 2020 року, точної дати згадати не може, по вул. Приозерній у м. Києві він разом з ОСОБА_6 вживали спиртні напої та в ході раптово виниклого конфлікту обвинувачений вдарив його ножем в живіт, але оскільки він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, то не відчув болю, а зрозумів це тільки на наступний ранок, коли прокинувся, та викликав швидку медичну допомогу.

На такі ж обставини вчинення відносно нього злочину ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 вказав і в ході проведеного за його участю 21 липня 2020 року слідчого експерименту, протокол якого був досліджений і під час апеляційного розгляду, підтвердивши механізм та обставини, за яких ОСОБА_6 наніс йому удар ножем в область живота з лівої сторони (т. 1 а.п. 144-147).

При цьому потерпілий ОСОБА_7 , на противагу твердженням ОСОБА_6 , як в суді, так і на досудовому слідстві, послідовно та категорично стверджував про те, що в ході раптово виниклого конфлікту саме ОСОБА_6 завдав йому один удар ножем в живіт.

Зазначені показання потерпілого ОСОБА_7 є логічними і послідовними та об`єктивно підтверджуються іншими доказами у провадженні, а саме даними, що містяться у:

- протоколі огляду місця події від 05.07.2020 року, з фото таблицею до нього, згідно якого в ході огляду гардеробного приміщення КМКЛ ШМД по вул. Братиславська, 3, в м. Києві було виявлено та вилучено речі ОСОБА_7 , зокрема, футболку бурого кольору із пошкодженням цілісності тканини з рівними краями в передній частині футболки на відстані приблизно 15 см знизу та довжиною приблизно 1,5 - 2 см (т. 1 а.п. 121-124).

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2020 року, згідно якого - потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , як такого, котрий 04.07.2020 року приблизно о 23:20 год. неподалік ЗОШ №2016, що по вул. О. Архипенка в м. Києві наніс йому ножове поранення (т. 1 а.п.136-139).

- карті виїзду швидкої медичної допомоги №683А від 05.07.2020 року, згідно якої - ОСОБА_7 було поставлено попередній діагноз - різана рана живота (т. 1 а.п. 149).

- довідці Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №5626 від 05.07.2020 року, згідно якої ОСОБА_7 було поставлено діагноз - колото-різане поранення черевної порожнини з пораненням тонкої кишки та проведено оперативне втручання (т. 1 а.п. 150).

- дослідженому і під час апеляційного розгляду, висновку експерта № 042-1348-2020 від 17.09.2020 року, згідно якого: дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 05.07.2020 о 13:01 год. у ОСОБА_7 малимісце такі ушкодження: - колото-різана рана в здухвинній ділянці зліва, розмірами 2,0х1,0 см, з рівними краями, з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку спереду-назад, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина та ушкоджуються тонка кишка та її брижа, крововилив в черевну порожнину (у вигляді невеликої кількості гемолізованої крові) - проникаюче колото-різане поранення живота зліва.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних у своїй сукупності, дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа), могли утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто 04.07.2020, не виключено у спосіб, на який вказує потерпілий ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту.

За ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення живота зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 к, о "Правилсудово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (т. 1 а.п. 156-160).

- протоколі огляду місця події від 11.08.2020 року, з відеозаписом до нього, згідно якого - в ході огляду асфальтної ділянки місцевості, яка розташована на відстані приблизно 20 м від 1-го під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 , було виявлено особу, яка представилась, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно надав для огляду та вилучення предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору та повідомив, що 05.07.2020 року даним ножем завдав тілесних ушкоджень своєму знайомому ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 161-164).

- дослідженому і в суді апеляційної інстанції, висновку експерта № 071-51-2020 від 28.09.2020 року, згідно якого: при проведенні судово-медичної експертизи футболки ОСОБА_11 у відділенні судово-медичної криміналістики встановлено:

1(1) На передній поверхні футболки, на межі середньої та нижньої третини, трохи зліва, мається одне колото-різане пошкодження;

2(2) Згадане пошкодження спричинено колючо-ріжучим предметом типу клинка ножа, що мав П-подібний обушок та лезо двосторонньої заточки;

3(3) Згадане пошкодження могло утворитись від дії клинка даного ножа, що був вилучений у ОСОБА_6 11.08.2020 року в ході огляду місця події та наданий на дослідження у відповідному конверті, який не має порушень цілісності упаковки та печатки, а вилучення вмісту без їх порушення неможливе (т.1 а.п.172-181).

- протоколі проведення слідчого експерименту від 22.09.2020 року та відеозаписі до нього, які було досліджено та переглянуто і в апеляційному суді, що був проведений з обвинуваченим ОСОБА_6 , під час якого останній показав як саме він 04.07.2020 року приблизно о 18 год. наніс один удар лезом ножа, стоячи обличчям до ОСОБА_7 , в ліву частину тулуба, де в останнього знаходилась сумочка (т. 1 а.п. 184-187).

При цьому за показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, він не оспорює факту застосування ним ножа по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , проте вказує на спричинення ним удару ножем в барсетку потерпілого, яка знаходилась у нього під рукою біля тулуба з лівої сторони.

Зазначені показання ОСОБА_6 , який, хоча й оспорює завдання ним удару ножем саме в тулуб ОСОБА_12 , але щодо характеру застосованого до останнього насильства, механізму спричинення тілесного ушкодження та його локалізації узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 , в т.ч. і наданими ним та й самим ОСОБА_6 під час проведених з ними слідчих експериментів, та висновками судово-медичної експертизи щодо характеру і локалізації виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження, а тому судом першої інстанції обґрунтовано розцінені як спосіб захисту з метою уникнути покарання.

Як вважає такими ж - спрямованими на уникнення кримінальної відповідальності і колегія суддів ті посилання ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду про можливість отримання ОСОБА_7 тілесного ушкодження не внаслідок застосування ним ножа, а від іншої особи в іншому місці, оскільки вони спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, зокрема показаннями потерпілого та й самого обвинуваченого, слідчими експериментами, проведеними за їх участю, під час яких кожен з них чітко та послідовно вказали на механізм та обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а також ОСОБА_6 добровільно надав працівникам поліції ніж, яким, відповідно до висновку експерта №071-51-202 від 28.09.2020 року, і було спричинено ОСОБА_7 виявлене у нього тяжке тілесне ушкодження.

А, відтак, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину відносно ОСОБА_7 , всупереч тверджень обвинуваченого, базуються на об`єктивній оцінці сукупності зібраних у провадженні, які є належними, відповідають вимогам допустимості, достатності і достовірності, а твердження ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що даного злочину він не вчиняв, не заслуговують на увагу колегії суддів.

При цьому посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що його обманним шляхом змусили поставити підписи, знаючи про те, що він без окулярів нічого не бачить і прочитати те, що написав слідчий, не має змоги, не заслуговують на увагу, оскільки колегією суддів не встановлено невідповідності даних, відображених у протоколі слідчого експерименту, проведеного з ОСОБА_6 , відеозапису цієї слідчої дії, що були досліджені під час апеляційного розгляду, а також і відповідній позиції самого обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відношення до інкримінованого йому кримінального правопорушення, який до того ж на таку неправильність відображення в ньому будь-яких даних і не вказав, а що стосується протоколу огляду місця події від 11.08.2020 року, то ним зафіксовано лише добровільна видача ОСОБА_6 та вилучення у нього ножа, факту застосування якого по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 сам ОСОБА_6 і не оспорює.

Також є непереконливими і доводи обвинуваченого щодо неможливості спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , з яким потерпілий ніяким чином не міг проходити 12 год., адже вони мають лише характер припущень, а натомість висновком експерта № 042-1348-2020 від 17.09.2020 року встановлено, що при зверненні за медичною допомогою 05.07.2020 о 13:01 год. у ОСОБА_7 мало місце проникаюче колото-різане поранення живота зліва, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, а його локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних у своїй сукупності, дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа), могли утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто 04.07.2020, не виключено у спосіб, на який вказує потерпілий ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту.

Тож, зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді провадження в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення, наведені у вироку докази зібрані у відповідності до вимог КПК України, обґрунтовано визнані належними і допустимими та такими, що доводять винуватість ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, отже дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 , з урахуванням того, що ним вчинено тяжкий злочин і його відношення до вчиненого, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин, таких даних про його особу, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, характеризується посередньо, а також позиції потерпілого ОСОБА_7 , який вибачив ОСОБА_6 за вчинене та просив не позбавляти волі, у виді позбавлення волі строком на 5 років, тобто у мінімальній межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, і є справедливим і необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких доводів щодо суворості призначеного покарання, окрім загального посилання на це, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 і не містить, а колегією суддів таких даних, які б вказували на таке та давали б підстави для його пом`якшення, не встановлено.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3