ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 671/714/22

Провадження № 11-кп/4820/743/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000697 від 07.04.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Волочиського районного суду від 29 серпня 2022 року, -
в с т а н о в и л а :
Вироком Волочиського районного суду від 29 серпня 2022 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котюржинці, Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, перебуваючого на соціальному забезпеченні, особи з інваліднісю ІІІ групи, одруженого, із середньою спеціальною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 21669,00 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 51669 (п`ятдесят одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) гривень.

За вироком суду, ОСОБА_6 07.04.2022 близько 18 год. 40 хв. неподалік багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_7 , що виник через малозначний привід, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку щелепи.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла нижньої щелепи справа та перелому нижньої щелепи зліва в ділянці кута, які є тілесними ушкодження середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , з урахуванням змін, просить вирок Волочиського районного суду від 29 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вказує. що суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого, який свою вину у пред`явленому обвинуваченні та цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 не визнав. Обвинувачений підтвердив, що 07.04.2022 між ним та ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_9 у дворі будинку виник конфлікт, який був спровокований самим потерпілим, який висловлюючись нецензурною лайкою в образливій формі на адресу ОСОБА_6 підбіг до нього, у зв`язку з чим обвинувачений вимушений був його відштовхнути. Обвинувачений заперечив нанесення удару ОСОБА_7 , а висновки Волочиського судово-медичного експерта є необ`єктивними, оскільки родичі потерпілого працюють разом з ним у Волочиській районній лікарні.
Суд не дав належної оцінки показам потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого та не була очевидцем обставин нанесення обвинуваченим ударів правою рукою в обличчя її чоловіка. А тому покази свідка ОСОБА_10 не можуть бути належними та достовірними доказами вини ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні.
Покази свідка ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_7 суперечать показанням ОСОБА_6 про неможливість нанесення удару по тілу ОСОБА_7 правою рукою, яка паралізована, а крім того обвинувачений є лівшею.
Висновки судово-медичних експертиз та результати проведених за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_11 слідчих експериментів є сумнівними і побудовані виключно на показаннях потерпілого та свідка ОСОБА_11 .
Суд надав перевагу показам потерпілого та свідка ОСОБА_11 , чим порушив загальні засади та принципи кримінального провадження.
Судом першої інстанції не був допитаний свідок ОСОБА_12 , який був очевидцем конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що свідчить про неповноту судового розгляду та є підставою для скасування обвинувального вироку відносно обвинуваченого.
Наведені у вироку суми заподіяної потерпілому матеріальної та моральної шкоди, окрім суми, понесеної на на фактичне лікування ОСОБА_7 , жодними достатніми та достовірними доказами не підтверджені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання вимог поданої захисником апеляційної скарги та які просили вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, пояснення потерпілого ОСОБА_7 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свою вину за висунутим йому обвинуваченням та цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди не визнав та показав, що між ним та потерпілим ОСОБА_7 триває конфлікт з приводу користування підвалом багатоквартирного будинку, який з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України було вирішено обладнати під бомбосховище.
У день конфлікту 07.04.2022 ОСОБА_6 вийшов з під`їзду будинку, у цей час за ним йшов ОСОБА_12 , та у дворі він побачив ОСОБА_7 , що стояв біля свого під`їзду. ОСОБА_7 одразу почав виражатися в його адресу нецензурною лайкою та почав бігти до нього. Він особисто зробив ще 1-2 кроки. Коли ОСОБА_7 наблизився, він його відштовхнув і ОСОБА_7 опинився на землі. Більше нічого не пам`ятає. Після цього він пішов додому відпочивати. На другий день, вранці, він дізнався, що ОСОБА_7 будуть везти до лікарні, і що в нього перелом щелепи.
Наданому висновку експерта він не довіряє, оскільки родичі ОСОБА_7 працюють у лікарні. Також зазначив, що він взагалі є лівшею, а права сторона його тіла частково паралізована, тому він не міг вдарити ОСОБА_7 правою рукою. Крім того, пояснив, що він є інвалідом, в нього трапляються провали в пам`яті.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини його вина підтверджується:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що він проживає в квартирі АДРЕСА_3 з 1958 року. З обвинуваченим ОСОБА_6 знайомий недавно.
У підвалі будинку потерпілий зберігав насіннєву картоплю. Коли в будинку придбав квартиру ОСОБА_6 він почав претендувати на підвальне приміщення. Коли почалася війна всі мешканці погодилися прибрати з підвалу свої речі та зробити там бомбосховище. Він своє майно прибрав. ОСОБА_6 зробив освітлення. Мешканці спускалися в підвал під час повітряної тривоги.
07.04.2022 він був на рибалці, коли йому зателефонувала дружина та сказала, що до неї приходив ОСОБА_6 , обзивався та скандалив через яблука у підвалі. Пізніше він повернувся з рибалки та стояв на подвір`ї будинку, навпроти свого під`їзду, біля хлівів, що розташовані на відстані близько 25 метрів від будинку, та розмовляв з ОСОБА_13 . Приблизно о 18.40 з першого під`їзду вийшов ОСОБА_6 , який був без взуття, в одних шкарпетках. Після того, як ОСОБА_6 його побачив, від одразу побіг у його напрямку. Він особисто до під`їзду не підходив і нічого ОСОБА_6 не говорив. Швидко підбігши ОСОБА_6 своєю правою рукою один раз вдарив його в ліву сторону обличчя, в щелепу, від чого він впав на землю. Після того, ОСОБА_6 також намагався бити його ногами, але ОСОБА_14 його зупинив. Після того, з під`їзду вийшов ОСОБА_15 і вони вдвох з ОСОБА_13 відтягнули його, а потім ОСОБА_15 відвів Яскульського додому. Також потерпілий зазначив, що ОСОБА_6 вийшов з під`їзду один. Приблизно о 20.00 його повезли до м. Хмельницький в травмпункт, де у нього працівники поліції відібрали заяву про вчинення кримінального правопорушення. З 08.04.2022 приблизно два тижні він перебував на стаціонарному лікуванні, оскільки необхідно було зробити операцію із загальним наркозом. Чотири дні довелося чекати на пластини для операції. Після операції був змушений їздити до лікарні знімати шви, робити масаж. Реабілітація триває по теперішній час.
Також потерпілий вказав, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому було пошкоджено зубний протез, витрачено понад 16000,00 грн тільки на пластини для операції на щелепі, крім того, витрачалися кошти на придбання медикаментів та оплату проїзду до лікарні.
Внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому також було спричинено моральну шкоду, що проявилася у приниженні його честі та гідності, відчутті фізичного болю від отриманих травм, дискомфорту під час приймання їжі, оскільки він міг споживати лише рідку їжу через трубочку, тривалого лікування в стаціонарі та реабілітації.

- Показами допитаної в судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідка ОСОБА_10 , яка показала, що проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Потерпілий ОСОБА_7 є її чоловіком. З обвинуваченим ОСОБА_6 вона знайома, оскільки він має квартиру в їхньому будинку. 07 квітня 2022 року, коли чоловіка не було вдома, до її квартири прийшов ОСОБА_6 , який розшукував її чоловіка, кричав, виражався нецензурною лайкою в її адресу та в адресу її чоловіка з приводу того, що її чоловік поставив у підвалі, що на той час був переобладнаний у бомбосховище, ящик із яблуками. Зі своєї сторони, вона у словесну перепалку з ОСОБА_6 не вступала. Хвилин через п`ять ОСОБА_6 зі словами: «Хай тільки появиться я йому устрою» пішов вниз та виніс ящик з яблуками, диван, ліжко з підвалу на вулицю. Про те, що відбулося, вона телефоном повідомила чоловіку. Коли ОСОБА_7 повернувся з рибалки він спочатку зайшов у квартиру, щоб поставити відро, а потім повернувся у двір. Через 5-10 хвилин ОСОБА_7 повернувся із щелепою у руках, говорити не міг. Зять повіз чоловіка в лікарню. Що відбувалося на дворі не бачила і не чула. Також повідомила, що до цих подій у них з ОСОБА_6 були конфлікти, оскільки ОСОБА_6 вважав підвальні приміщення своїми, хотів ставити в підвалі свої замки. Коли почалася війна мешканці прибрали в підвалі, але погреби були в кожного свої. Той ящик, що чоловік виставив у підвал вона хотіла перебрати. На її думку тоді ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння. Після отриманої травми чоловік переніс операцію, але його лікування ще не закінчилося.

- Показами допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідка ОСОБА_11 , який вказав, що проживає в квартирі АДРЕСА_4 . З ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знайомий. Навесні цього року, ввечері, приблизно о 19.00 год. він вийшов на подвір`я свого будинку де біля сараїв розмовляв з ОСОБА_7 . Після завершення розмови ОСОБА_7 направився додому та почав йти в напрямку свого під`їзду. В цей час з І під`їзду вийшов ОСОБА_6 . Між ним та ОСОБА_7 був певний обмін словами, що вони один одному говорили не пам`ятає. Потім ОСОБА_6 з піднятими до гори руками та криком «Я тобі зроблю!» підбіг до ОСОБА_7 та вдарив його рукою в обличчя, але якою рукою не пам`ятає. Від удару ОСОБА_7 упав, зразу було видно зміщення щелепи. Після удару він одразу підбіг та став між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 кричав йому щоб відійшов. Після того, як був нанесений удар і ОСОБА_7 впав з І під`їзду вибіг сусід, квартирант ОСОБА_6 , відтягнув його від ОСОБА_7 та відвів його до будинку. Після того, він допоміг ОСОБА_7 встати та знайти телефон. Потім ОСОБА_7 сам пішов додому, але говорити не міг. Чи був в той момент ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння сказати не може.

- Показами допитаної в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка ОСОБА_16 , згідно яких остання проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Навесні цього року, близько 18.00 год. вона перебувала в своїй квартирі та спілкувалася з подругою. В той момент вона почула голосні крики з подвір`я. Через вікно вона побачила ОСОБА_7 , що лежав на землі, а ОСОБА_6 схилився над ним, а ОСОБА_17 відтягував ОСОБА_6 від ОСОБА_7 . Потім підійшов племінник ОСОБА_6 і забрав його додому. Це було біля ІІ під`їзду будинку. Після того ОСОБА_7 встав, при цьому, він тримався рукою за обличчя. Щоб хтось наносив удари вона не бачила. Їй відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше сперечалися з приводу користування підвалом.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами:
-даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 26.04.2022, хід якого було зафіксовано за допомогою відеозапису, що є додатком до протоколу слідчого дії, відповідно до якого останній показав за участю статиста яким чином ОСОБА_6 наніс йому удар правою рукою в обличчя.
-даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 26.04.2022, хід якого було зафіксовано за допомогою відеозапису, що є додатком до протоколу слідчого дії, згідно якого останній показав за участю статиста яким чином ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_7 удар правою рукою в обличчя.
- висновком експерта №95 від 19.05.2022, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин в ділянці нижньої щелеп справа та зліва, перелому тіла нижньої щелепи справа та перелому нижньої щелепи зліва в ділянці кута, які могли утворитися в строки та за обставин, які викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Всі виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження, за своїм характером є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
- висновком експерта №96 від 19.05.2022, згідно якого наявні у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмета, не виключено внаслідок удару кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва. Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок одного прикладення травмуючої дії в ділянку нижньої щелепи зліва. Характер і локалізація наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не є специфічними чи характерними для утворення їх при падінні людини з висоти власного зросту.
- висновком експерта №97 від 19.05.2022, згідно якого не виключається можливість виникнення наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту за його участі.
- висновком експерта №98 від 19.05.2022 не виключається можливість виникнення наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту за його участі.
Відповідно до висновку експерта №164 від 25.05.2022 ОСОБА_6 на період інкримінованого йому злочину виявляв та по теперішній час виявляє органічний емоційно-лабільний розлад змішаного ґенезу (наслідки контузії, дисцируляторна енцефалопатія), на період інкримінованого йому злочину та на теперішній час усвідомлював свої дії та міг керувати ними.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не встановив.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнав вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.
Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, є особою з інвалідністю ІІІ групи, ветераном війни, особою похилого віку, має позитивну характеристику, рекомендації досудової доповіді відповідно до яких, виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі оскільки обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства. Що вказує на можливість призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
Також суд врахував, що визначене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України покарання у виді виправних робіт не може бути призначене обвинуваченому оскільки він не працює, а покарання у виді обмеження волі не може бути призначене оскілки обвинувачений на даний час досяг пенсійного віку.
За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити у виді позбавлення волі за нижньою межею санкції ч. 1 ст. 122 КК України, із звільненням ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого вказують на можливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
І таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про те, що суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_6 .
Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він лише відштовхнув потерпілого ОСОБА_7 , не пам`ятає, чи наносив удар потерпілому, при цьому, є шульгою, а тому не міг нанести удар правою рукою.
Такі покази обвинуваченого повністю суперечать доказам, які були досліджені у судовому засіданні, а саме: показанням потерпілого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , протоколам проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 , висновкам експерта, а тому суд правильно визнав показання обвинуваченого у цій частині недостовірними й такими, що спрямовані на приховування дійсних обставин подій з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки показам потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 , з посиланням на те що показання вказаних осіб суперечать показанням ОСОБА_6 про неможливість нанесення удару по тілу ОСОБА_7 правою рукою; показам свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого та не була очевидцем обставин нанесення обвинуваченим ударів правою рукою в обличчя її чоловіка; показам свідка ОСОБА_16 .
Суд першої інстанції дав належну оцінку показам потерпілого та свідків відповідно до вимог ст.94 КПК України, як належним та допустимим доказам, оскільки вони підтверджують обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у кримінальному провадженні,
Так суд першої інстанції належним чином оцінив показання потерпілого ОСОБА_7 , надані ним в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_6 своєю правою рукою один раз вдарив його в ліву сторону обличчя, в щелепу, від чого він впав на землю, і такі покази потерпілого повністю узгоджуються із висновками експертів щодо ступеня тяжкості, характеру та механізму виникнення тілесних ушкоджень, показаннями свідка ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 26.04.2022.
Підстав сумніватися у достовірності показів потерпілого ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.
Щодо показів свідка ОСОБА_11 , який був безпосереднім очевидцем події, то покази вказаного свідка узгоджуються з показаннями потерпілого, висновками експертів щодо ступеня тяжкості, характеру та механізму виникнення тілесних ушкоджень, протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 26.04.2022, під час якого встановлено можливість нанесення тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує свідок.
А отже суд обґрунтовано поклав в основу вироку покази свідка ОСОБА_11 .
Підстави для визнання недостовірними показань свідка ОСОБА_11 відсутня.
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_16 суд першої інстанції врахував, що вказані свідки не були безпосередніми очевидцями моменту нанесення тілесних ушкоджень. Разом з тим, свідок ОСОБА_10 підтвердила у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_6 мав намір з`ясувати стосунки з потерпілим, розшукував його в день отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Свідок ОСОБА_16 вказала, що після того, як вона почула крики на подвір`ї, вона бачила потерпілого, який знаходився на землі, та обвинуваченого, що схилився над ним, а свідок ОСОБА_11 намагався відтягнути ОСОБА_6 від ОСОБА_7 , а після того як племінник ОСОБА_6 забрав його додому, ОСОБА_7 встав, при цьому тримався рукою за обличчя.
Такі покази узгоджується із показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_11 , що вказує на їх достовірність.

Не спростовують висновків суду посилання захисника обвинуваченого на те, що висновки судово-медичних експертиз та результати проведених за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_11 слідчих експериментів є сумнівними і побудовані виключно на показаннях потерпілого та свідка ОСОБА_11 .
Висновки експерта №95 від 19.05.2022 р., №96 від 19.05.2022, №97 від 19.05.2022 відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України, експертизи проведені особами, які відповідно до ст.69 КПК України мають право на проведення експертизи.
Висновки експертиз є належними та допустими доказами та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. У висновках зазначені які саме тілесні ушкодження заподіяні потерпілому, їх ступінь тяжкості, механізм та спосіб заподіяння.
Посилання обвинуваченого на заінтересованість судово-медичного експерта ОСОБА_18 є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами.

Протоколи слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 від 26.04.2022, за участю свідка ОСОБА_11 від 26.04.2022, є належними та допустими доказами.
Слідчі експерименти були проведені з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
В ході слідчих еспериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 потерпілий та свідок (кожен зокрема) показали за участю статиста яким чином ОСОБА_6 наніс потерпілому удар правою рукою в обличчя.
Вказані докази узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у кримінальному провадженні та отримані в порядку встановленому КПК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не був допитаний свідок ОСОБА_12 , з посиланням на те, що вказаний свідок був очевидцем конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В судовому засіданні суду першої інстанції та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_7 показав, що приблизно о 18.40 07.04.2022 з першого під`їзду будинку вийшов ОСОБА_6 , коли ОСОБА_6 його побачив, від одразу побіг у його напрямку. Швидко підбігши ОСОБА_6 своєю правою рукою один раз вдарив його в ліву сторону обличчя, в щелепу, від чого він впав на землю. Після того, ОСОБА_6 також намагався бити його ногами, але ОСОБА_19 його зупинив. Після того, з під`їзду вийшов ОСОБА_15 і вони вдвох з ОСОБА_13 відтягнули його, а потім ОСОБА_12 відвів ОСОБА_20 додому. Також потерпілий зазначив, що ОСОБА_6 вийшов з під`їзду один.

Отже, ОСОБА_12 не був очевидцем усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а бачив лише закінчення конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .
Крім того, суд першої інстанції не мав можливості допитати ОСОБА_9 у якості свідка, оскільки на час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження ОСОБА_12 був мобілізований до Збройних сил України.

Обгрунтованим є висновок суду в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.
Задовольняючи позовні вимоги потерпілого до обвинуваченого про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 21669,00 грн та моральної школи в розмірі 30 000,00 грн суд першої інстанції правильно виходив з того, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 є обґрунтованими, оскільки понесені ним витрати на лікування підтверджені документально чеками про придбання медичного обладнання та ліків в період проходження лікування. Зазначені медикаменти відповідають медичним призначенням згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого, крім того, потерпілим придбавалися супутні медичні засоби, здійснювалися витрати на діагностичні дослідження, проїзд до лікарні, відповідно, ці витрати були необхідними для відновлення його здоров`я.
Суд також правильно встановив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_7 зазнав травм, фізичного болю, тривалий час був змушений перебувати в медичному закладі на стаціонарному лікуванні, а саме з 08.04.2022 по 20.04.2022, крім того, внаслідок перелому щелепи він був позбавлений можливості повноцінного нормального харчування, що негативно вплинуло на звичний спосіб його життя, внаслідок чого ОСОБА_7 було завдано моральної шкоди.
Тому з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд прийшов до правомірного висновку, що заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн є обґрунтованою.
За таких обставин,, безпідставними є доводи апеляційної скарги зпхисника обвинуваченого про те, що наведені у вироку суми заподіяної потерпілому матеріальної та моральної шкоди, окрім суми, понесеної на на фактичне лікування ОСОБА_7 , жодними достатніми та достовірними доказами не підтверджені.

Судом правильно встановлені обставини кримінального правопорушення, надана належна оцінка усім доказам у кримінальному провадженні і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах.
Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Вирок Волочиського районного суду від 29 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: