Справа №519/267/19
Провадження №1-кп/523/320/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0000350 від 1.11.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 18.11.2022 року.

Відповідно Закону України №558-1Х від 13.04.2020р. про внесення зміни до п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, який продовжений Постановою Кабінету Міністрів України за №928 від 19 серпня 2022 року, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається головуючим суддею одноособово.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики не змінилися, перебуваючи на домашньому арешті, обвинувачений був засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України, що свідчить про те, що особа не стала на шлях виправлення, також наявний факт притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєння іншого особливо тяжкого злочину у Київській області за контрабанду наркотичних засобів за попередньою змовою групою, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, що дає підстави вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим на думку прокурора запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виправданим та забезпечить належну поведінку ОСОБА_5 .

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який як вбачається не має постійних джерел доходів, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

- захисника ОСОБА_4 , яка в захист інтересів ОСОБА_5 звернула увагу суду на розмір застави, встановлений судом, зазначаючи, що сума застави є непомірною, яку підзахисний не може внести, підкреслюючи, що не можна визначати завідомо непомірний розмір застави, крім того, прокурор протягом тривалого часу посилається на ті ж самі ризики, однак відповідно практики Європейського суду чим довше особа знаходиться під вартою, тим обгрунтованіше повинні бути ризики, повинні бути вказані нові обставини, прокурор зобов`язаний довести, що ризики не зменшилися, чого не почули, вважаючи, що ризики зменшилися, оскільки чим ефективніше проходить розгляд справи, тим менше ризики, на сьогоднішній день досліджені письмові докази, тому ризик знищення відсутній, також допитаний потерпілий, тому ризику впливу не має, фактично дійшли до закінчення судового розгляду, але за об`єктивних причин не можемо далі рухатися, водночас вказуючи, що підзахисний має місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є громадянином України та не має наміру переховуватися, у зв`язку з чим, на думку захисника, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити процесуальну поведінку підзахисного та запобігти ризикам, перебуваючи на волі, він може бути корисним, подати заяву щодо вступу до ЗСУ;

- обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до положень ст.331 ч.1,2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 331 ч.3 КПК України передбачено, що За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст.178 ч.1 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судове слідство ще триває, не допитані всі обвинувачені, не досліджені в повному обсязі докази, зібраних стороною обвинувачення, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_5 відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину, за який у разі визнання особи винною передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-12 років з конфіскацією майна; враховуючи особу обвинуваченого, який як з`ясовано засуджений за скоєння нового тяжкого корисного злочину у той період, коли відносно нього діяв запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тим самим порушив покладені на нього судом обов`язки, крім цього притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших тяжких злочинів, що характеризує ОСОБА_5 як особу схильну до скоєння злочинів, приймаючи до уваги розмір спричиненого збитку, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу також не встановлено, тому за викладених підстав суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Згідно статті 183 ч.3 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинуваченого ще знаходяться на стадії дослідження, судове слідство триває, зважаючи на характер і обставини інкримінованого ОСОБА_8 діяння, особу обвинуваченого та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги вказаний в обвинуваченні розмір завданої майнової шкоди, а також ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 5.04.2021р., якою був визначений розмір застави з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2021р., а саме 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 340500 гривень, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у виключних випадках застава може бути застосована у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, що на думку суду буде достатнім ступенем довіри для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 9.01.2023 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2021р., що складає 340500 гривень (триста сорок тисяч п`ятсот гривень), встановленої ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 5.04.2021р.

Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.11.2022 року заставна сума за ОСОБА_8 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали суду складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 9.01.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1