№ 336/1860/20
провадження № 1кп/336/116/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000387 від 06.02.2020 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

за ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засуджений:

06.11.2019 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, знятий з обліку 16.07.2020 р. у зв`язку з відпрацюванням кримінального покарання 15.07.2020 р.,

за ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2020 р. приблизно о 01.00 год. неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою, а ОСОБА_7 діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку № 36 по вул.Червоногірська у м.Запоріжжя, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_6 наніс один удар кулаком руки в область голови потерпілому та обхопивши руками повалив останнього на землю, а ОСОБА_7 , в свою чергу, наніс декілька ударів ногою в область тулуба та ліктьового суглобу правого боку потерпілого ОСОБА_10 . Внаслідок завданих ударів потерпілому спричинено відповідно до висновку судово-медичного експерта № 153 від 06.02.2020 садна в лівій лобній ділянці та в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні, синець з набряком м`яких тканин та садно в правій тім`яній ділянці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Під час нанесення тілесних ушкоджень вищезазначеними особами потерпілому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , оглянувши кишені куртки потерпілого, дістав з верхнього кармана куртки мобільний телефон марки Honor 7С AUM-L41 в корпусі кольору «GOLD», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 822 від 19.03.2020 р. становить 2 350,00 грн., а ОСОБА_6 , в свою чергу, дістав з бокової кишені куртки потерпілого шкіряний гаманець-портмоне коричневого кольору «Malboro», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 822 від 19.03.2020 р. становить 342,00 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом з відкрито викраденим майном покинули місце злочину та направилися у невідомому напрямку, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 2692,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачені не оспорювали кваліфікації їх дій, але не погодились з фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_6 надав пояснення, що ввечері 04 лютого 2020 р. відпочивав разом з ОСОБА_7 у кафе «Троєчка», куди зайшов потерпілий ОСОБА_10 ще з одним чоловіком. Між обвинуваченими та ОСОБА_10 і не знайомим чоловіком виник конфлікт, під час якого потерпілий став їх ображати. Щоб припинити конфлікт, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 пішли із закладу. Через деякий час, приблизно о 01.00 год., випадково зустріли потерпілого, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, на вул.Червоногірській, той продовжив їх ображати, нецензурно висловлюватись на їх адресу та на адресу членів їх родини, став звинувачувати у переслідуванні. Образившись на дії ОСОБА_10 , ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ззаду та обхопиши за груди рукою, повалив останнього на землю. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном потерпілого, реалізуючи який обвинувачений з кишені брюк дістав гаманець, а ОСОБА_7 в цей час взяв у ОСОБА_10 належний тому мобільний телефон, після чого покинули місце вчинення злочину. Гаманець, з якого дістав грошові кошти у сумі 100 грн., викинув, а телефон вони з ОСОБА_7 продали за 1000 грн.

ОСОБА_7 щодо обставин вчинення злочину надав пояснення аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачені стверджували, що злочин вчинили вдвох без попередньої змови між собою та іншими вказаними в обвинувальному акті особами, при цьому потерпілого не переслідували, а зустріли випадково, ударів ОСОБА_10 не наносили, гаманець у потерпілого викрав ОСОБА_6 , а мобільним телефоном заволодів ОСОБА_7 .

Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні описаного вище кримінального правопорушення, визнаного судом доведеними.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.02.2020 р. (т.1 а.с.131-134), потерпілий ОСОБА_10 вказав на ділянку місцевості - поблизу будинку № 36 по вул.Червоногірській в м.Запоріжжі, де близько 01.00 год. 05.02.2020 р. невідомі нанесли йому тілесні ушкодження, викрали його мобільний телефон та гаманець.

Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 30.03.2020 р. (т.1 а.с.186-193, 194-201), відеозаписи проведення даної слідчої дії були відтворені під час судового розгляду, потерпілий ОСОБА_10 за участі підозрюваних і їх захисників, вказав на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як на осіб, що 05.02.2020 р. із застосуванням насильства відкрито заволоділи належним йому майном.

07.02.2020 р. ОСОБА_10 надав копію фіскального чеку від 14.09.2019 р. про придбання ним мобільного телефону марки Honor 7С AUM- L41 в корпусі кольору «GOLD» (т.1 а.с.139, 140), та записи у блокності із зазначенням ІМЕІ викраденого телефона (т.1 а.с.142, 143), які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.1 а.с.141, 144).

Свідок ОСОБА_11 надала в суді пояснення що в лютому 2020 р. придбала на ринку «Анголенко» мобільний телефон, який згодом був виданий нею співробітникам поліції.

Відповідно до заяви ОСОБА_11 (т.1 а.с.148), остання добровільно видала співробітникам поліції мобільний телефон марки Honor 7С AUM- L41 в корпусі кольору «GOLD», який придбала 05.02.2020 р. в кіоску скупки.

Виданий ОСОБА_11 мобільний телефон був оглянутий 14.02.2020 р. (т.1 а.с.149-155) за участю свідка та 14.03.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.164-168) і визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.с.169).

Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 13.03.2020 р. (т.1 ас.156-159, 160-163), свідок ОСОБА_12 вказав на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як на осіб, у яких він 05.02.2020 р. придбав мобільний телефон марки «Honor» в корпусі золотистого кольору.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2020 р. (т.1 а.с.182-185) судом встановлено, що свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_11 як особу, що придбала у нього мобільний телефон марки «Honor».

Відповідно до висновку експерта № 153 від 06.02.2020 р. (т.1 а.с.146-147), садна в лівій лобній ділянці та в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні; синець з набряком м`яких тканин та садно в правій тім`яній ділянці у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що утворились від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не суперечить строку, вказаному освідуваним. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 утворився від не менш, ніж трьох травматичних вливів. Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів потерпілому за наданими даними не є можливим.

Згідно протоколу огляду предмету від 14.03.2020 р. (т.1 а.с.170, 171), потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що розміщений на Інтернет-сторінці гаманець-портмоне коричневого кольору із зазначенням марки «Malboro» ідентичний тому, який 05.02.2020 р. в нього відкрито викради невідомі особи.

Відповідно до звіту № 822 від 19.03.2020 р. (т.1 а.с.175-181), ринкова вартість мобільного телефону марки Honor 7С AUM- L41 в корпусі кольору «GOLD», який було придбано 14.09.2019 р. у ломбарді з урахуванням зносу, станом на 05.02.2020 р. складає 2350 грн.; ринкова вартість гаманця коричневого кольору шкіряного «Malboro», який було придбано у 2018 р. з урахуванням зносу на 05.02.2020 р., складає 342,00 грн.

Досліджені судом наведені докази узгоджуються між собою, стосуються події злочину, отримані у встановленому законом порядку, є належними, допустимими та такими, що в своїй сукупності послідовно і логічно підтверджують встановлені судом обставини вчинення злочину, які підлягають доказуванню, та винуватість ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в їх вчиненні.

В процесі судового розгляду було відтверено відеозапис слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.205), зі змісту свідчень якого на вул.Червоногрівський в м.Запоріжжі його наздогнали чотири особи. ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_10 в обличчя від чого той присів навколішки, і в цей час ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, після чого ОСОБА_6 витяг з кишені мобільний телефон, а ОСОБА_7 - гаманець. Відчував, що ударів йому завдають і інші особи.

Оцінюючи показання потерпілого, надані ним під час досудового розслідування, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Потерпілий має право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки на показаннях, які він безпосередньо приймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішенні показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи, що потерпілий, який в силу положень п.6 ч.1 ст.56 КПК України, має право давати пояснення або відмовитися їх давати, не був безпосередньо допитаний під час судового розгляду, суд приймає до уваги його свідчення, надані під час слідчого експерименту лише в тій частині, що узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, зміст яких наведено вище.

Так потерпілий вказав на місце вчинення злочину та майно, що було викрадено, а також, осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачені в судовому засіданні також не оспорювали час, місце та умисел на заволодіння майном потерпілого, як і вартість викраденого майна.

Кількість, локалізація, час спричинення та тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 , підтверджена висновком судово-медичного експерта № 153.

Про спільні умисні дії обвинувачених, їх попередню змову групою осіб, свідчить поведінка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , конкретні дії кожного із обвинувачених, які характеризуються чітким виконанням певної ролі у вчиненні кримінального правопорушення, активністю кожного зі співучасників, узгодженістю та спрямованістю на заволодіння майном потерпілого.

При цьому, кожен з обвинувачених, маючи реальну можливість залишити місце скоєння кримінального правопорушення, цього не зробив, а навпаки, погоджувався з діями одне одного, не перешкоджав цьому, доповнюючи один одного, а тому їх дії свідчать про попередню домовленість та їх змову щодо реалізації спільного умислу на грабіж.

Обставини, які встановлені судом під час судового розгляду і підлягають доказуванню в силу положень ст.91 КПК України, підтверджені сукупністю доказів, досліджених судом безпосередньо.

Разом з тим, переслідування потерпілого обвинуваченими та ще двома не встановленими особами до моменту вчинення злочину, як і причетність невстановлених осіб до його вчинення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду сукупністю належних, достатніх та допустимих доказів.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину.

ОСОБА_7 на момент вчинення злочину - 05.02.2020 р. був засуджений вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06.11.2019 р., покарання за яким відбув лише 15.07.2020 р., а тому в силу положень ст.89 КК України вважався таким, що має судимість, та його дії мають ознаки повторності.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (згідно ст.12 КК України - тяжкий злочин), конкретні обставини його вчинення, дані про особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так обвинувачені не одружені, офіційно не працевлаштовані, мають постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебувають, ОСОБА_7 на час вчинення злочину мав судимість, а ОСОБА_6 не був раніше засуджений.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає їх щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, дані про особу обвинувачених, суд вважає необхідним призначити їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки такий вид покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Зваживши на обставини кримінального провадження, дані про особу винних та наявні пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням їх від відбування покарання з випробуванням тривалістю 2 роки, протягом якого вони будуть перебувати під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, отримувати у разі необхідності консультативну, психологічну та інші види допомоги, тобто комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки та формування соціально сприятливих змін особистості.

При призначенні покарання судом також враховано висновки сектору ювенальної пробації, згідно яких покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у громаді можливе за умови посилення контролю за обвинуваченими, зміни кола спілкування та залучення до заходів спрямованих на розвиток навичок самоконтролю, розширення інструментів ефективної взаємодії, формування готовності дотримуватись соціально прийнятих норм (т.1 а.с.61-64, 66-69).

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Під час судового розгляду ухвалою суду від 27.03.2020 р. обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк застосування якого сплинув. Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Оскільки під час судового провадження прокурор з клопотанням про застосування до обвинувачених запобіжного заходу не звертався, суд дане питання не вирішує за відсутності передбачених законом підстав.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Honor» 7С AUM- L41 в корпусі кольору «GOLD», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити в розпорядженні ОСОБА_10 ;

фіскальний чек з ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ Інтер-Ріелті» і Компанія від 14.09.2019 р.; запис в блокноті із зазначенням ІМЕІ; Інтернет-сторінку, долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя ОСОБА_1