Справа № 361/6485/22
Провадження № 1-кп/361/706/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.23 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001385 від 11.07.2022 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із средньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 10 липня 2022 року, приблизно о 10 год. 50 хв., перебуваючи біля будинку № 17 Б по вул. С. Петлюри в м. Бровари Київської області, де в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України « Проведення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (зі змінами внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 4.03.2022 року № 259/2022 від 18.04.2022) «Про введення воєнного стану в Україні», звернув увагу на сумку чорного кольору в якій знаходились мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «redmi note 10S» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 300 грн., належні ОСОБА_5 .

Того ж дня, 10 липня 2022 року, приблизно о 10 год. 53 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу викрав сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «redmi note 10S» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 300 грн., належні ОСОБА_5 .

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди ОСОБА_5 на суму 7 175 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 10 липня 2022 року за адресою м. Бровари Київської області по вул. С. Петлюри 17-Б здійснив крадіжку сумки, в якій перебував телефон та грошові кошти. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся, потерпілому повернуто майно, та ОСОБА_5 не наполягав на призначенні покарання, пов`язаного виключно з позбавленням волі. Обвинувачений активному розкриттю злочину, повернув викрадене майно потерпілій особі.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 , як особа посередньо характеризується за місцем проживання, здійснює догляд за хворою матір`ю, з якою проживає, не зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям.

Так, санкцією ч.4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину.

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючи її данні, вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини свідчать про можливість призначення покарання з іспитовим строком, оскільки на думку суду, перевиховання ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про доцільність застосування до ОСОБА_4 положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком в три роки з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не застосований до обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. ст. 65-66, 75-77, ч. 4 ст. 185 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Xiaomi" моделі "Redmi Note 10S" ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - залишити в користуванні власника - ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта від 20.07.2022 року № СЕ-19/111-22/27888-ТВ) у розмірі 566,34 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому і прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1