Справа № 635/441/20
Провадження № 1-і/545/14/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів захисником-адвокатом ОСОБА_4 за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000463 від 08.09.2020 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:

Прокурор звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000463 від 08.09.2020 щодо обвинуваченого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Зазначив, що наявні у даному випадку ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Зокрема існують ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що обвинуваченому обґрунтовано висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за найтяжче з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення покарання або вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того зазначив, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 вже переховувався від органу слідства та 11.12.2020 слідчим суддею виносилась ухвала про надання дозволу на його затримання для примусового приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, що підтверджує схильність ОСОБА_5 до переховування від органів слідства та суду, та підсилює існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на надуманість пред`явленого обвинувачення, недоведеність ризиків, тривалість перебування під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме особисте зобовязання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Встановлено, що на розгляді судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, а також до п. 6.14 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_6 на лікарняному, клопотання прокурора розглядається іншим суддею одноособово відповідно до вимог п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.

Так, слідчим суддею щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалами суддів Полтавського районного суду Полтавської області від 07.06.2022 року, 04.08.2022 року, 26.09.2022. Востаннє ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.01.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжений строком до 03.03.2023.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 03.03.2023, однак судове провадження не закінчене і потребує значного часу для розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту « с » пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі « Ладент проти Польщі » ( Ladent v. Poland ), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Таким чином, об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Так, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який обґрунтовано обвинувачується у вчинені низки кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, не працюючого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ризики продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового розслідування та суду не зникли та не змінилися.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів суду не надано.

Інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, виходячи з конкретних обставин справи, не буде достатнім стимулюючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , оскільки в будь-якому випадку передбачає перебування останнього на волі.

За таких обставин, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 201, 331, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 29 квітня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому , направити начальнику ДУ « Полтавська установа виконання покарань № 23 ».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1