Справа № 736/1067/22
Номер провадження 1-кп/736/139/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.06.2022 за №0000229 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Корюківка, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого повну загальну середню освіту, депутатом не являється, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 30 червня 2022 близько 16 години 00 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ЗАЗ-DАЕWOO Т13110» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись в місті Корюківка по вулиці Галини Костюк, Корюківської ОТГ Корюківського району, Чернігівської області, при виконанні маневру у вигляді повороту ліворуч з головної дороги по вулиці Галини Костюк на вулицю Шевченка, в порушення вимог п. п. 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не переконався в тому, що рух буде безпечним і не створить перешкоди та небезпеки іншим учасникам руху, здійснив маневр лівого повороту, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 поблизу буд. № 121 по вул. Шевченка у м. Корюківка, Чернігівської області, яка їхала на велосипеді по вул. Шевченка у дозволеній для останньої смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніоскелетної травми, що включає: закриту черепно-мозкову травму із забоєм головного мозку, субарахноідальним крововиливом та набряком головного мозку, множинних саден обличчя, верхніх та нижніх кінцівок; забою шийного та грудного відділів хребта, компресійного перелому тіл Тh5 хребця 1 ступеня та Тh8 хребця 2 ступеня, закритого перелому правої ключиці без зміщення та перелому лівої виличної кістки, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день.

Дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав, підтвердив, що він вчинив вищезазначене кримінальне правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, пояснив, що 30 червня 2022 близько 16 години 00 хвилин, він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, їхав на автомобілі в місті Корюківка по вулиці Галини Костюк, при виконанні маневру у вигляді повороту ліворуч з головної дороги по вулиці Галини Костюк на вулицю Шевченка, здійснив маневр лівого повороту, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 . Обвинувачений щиро каявся, зазначив, що повністю відшкодував матеріальні та моральні збитки потерпілій, просив суворо його не карати.

Також, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 30.06.2022 вона їхала на велосипеді по узбіччю у м. Корюківка, та на неї здійснив наїзд автомобіль, яким керував ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Потерпіла пояснила, що обвинуваченим шкоду їй відшкодовано в повному обсязі і матеріальну і моральну. Зазначила, що претензій будь-якого характеру вона до обвинуваченого не має, міру покарання ОСОБА_3 залишила на розсуд суду.

З врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Судом з`ясовано, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, повне відшкодування обвинуваченим завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем за контрактом, раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, також на його утриманні перебуває батько, хворий на онкологічне захворювання, є учасником бойових дій, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях у 2018, 2019, 2020, 2021 роках, проходить військову службу на посаді механіка-водія, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, позитивної характеристики за колишнім місцем роботи та місцем проходження військової служби, відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, критичне засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, оцінки своєї протиправної діяльності, правдиві показання про обставини вчиненого злочину.

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286-1 КК України основне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

За змістом приписів ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Беручи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст. 58 КК України замість основне покарання у вигляді двох років позбавлення волі, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 службове обмеження на строк два роки, із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків у дохід держави.

Враховуючи, що обвинувачений має посвідчення водія, суд, приймаючи до уваги вимоги частини третьої статті 55 КК України, відповідно до яких строк додаткового покарання у даному випадку буде обчислюватися з моменту набрання вироком законної сили, призначає додаткове покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.07.2022.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 7551 грн. 20 коп. на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.07.2022, на автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO, моделі Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 23.09.2009, МВ РЕР смт. Каланчак УДАІ УМВС України у Херсонській області та який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_3 та на велосипед чорного кольору, з закритою рамою та дитячим сидінням на рамі, що належить ОСОБА_5 скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

автомобіль марки ЗАЗ-DАЕWOO Т13110, д.н.з. НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_3 ;

велосипед чорного кольору, з закритою рамою та дитячим сидінням на рамі повернути ОСОБА_5

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 7 551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1