ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

володільця майна ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника володільця майна ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт: ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 березня 2023 року про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000147 від 22.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ст. 227 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке 21 березня 2023 року було виявлене та вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: - 26 920 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США; - 9 660 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят) Євро.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник володільця вилученого майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу

ЄУНСС: 727/2938/23 Слідчий суддя: ОСОБА_11

НП: 11-сс/822/88/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна ОСОБА_6 - відмовити.

Мотивуючи свої вимоги тим, що винесена ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, яка прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону без з`ясування фактичних обставин кримінального провадження.

Стверджував, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.03.2023 року (ЄУНСС 727/2478/23 провадження № 1 кс/727/873/23) на підставі якої був здійснений обшук, було надано дозвіл на відшукування не будь-яких грошових коштів, а виключно одержаних під час контролю за вчиненням злочину. У даному разі, проведення обшуку у ОСОБА_6 не було наслідком реалізованого у нього контролю за вчиненням злочину. По місцю проживання не було виявлено будь-яких предметів або речовин, які б свідчили про причетність його довірителя до незаконного обігу підакцизних товарів.

Зазначав, що ОСОБА_6 не затримувався на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, письмове повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні йому не вручалось, а отже, оскільки він не є підозрюваним, у поставленому в даному провадженні питанні про обмеження його права власності він набув статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

Звертав увагу суду на те, що в порушення вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 64-2 КПК України, арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді був накладений за результатами розгляду клопотання слідчого, а не прокурора.

Вважав, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, оскільки знехтував необхідність допиту та участі ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про арешт майна, який згідно змісту вилученого 21.03.23 р. договору, є власником вилучених коштів, а отже його допит був очевидно необхідним для повного і неупередженого судового розгляду.

Апелював те, що слідчим суддею в ухвалі про арешт майна не мотивовано, які саме докази надали суду підстави вважати, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти відповідають критеріям наведеним у ст. 98 КПК України, а саме, що вони нібито набуті кримінально протиправним шляхом.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг чи заперечень на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 29.03.2023 року не відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання в провадженні СВ СУ ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0000147 від 22.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ст. 227 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що на території міста Чернівці та Чернівецької області ОСОБА_6 , разом зі своїми синами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та іншими, на даний час невстановленими особами, не маючи ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, порушуючи порядок обігу підакцизних товарів, установлений Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиртом етиловим, коньячним, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» від 19.12.1995 та положення Постанови Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», з використанням придбаного та налаштованого обладнання, у непромисловий спосіб, шляхом змішування етилового спирту та води, забезпечив масове виробництво алкогольних напоїв різних торгових марок, в тому числі елітних алкогольних напоїв, наклеюванням марок акцизного податку України з явними ознаками підробки.

Незаконну алкогольну продукцію із підробленими марками акцизного податку України останні разом із іншими невстановленими на даний час особами виготовляють, зберігають та реалізовують на території Чернівецької області.

21 березня 2023 року працівниками відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області спільно із працівниками УСБ України в Чернівецькій області було проведено обшук житла та іншого володіння особи, власником якого є ОСОБА_13 , де фактично проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 26 920 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США та 9 660 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят) Євро, які належать ОСОБА_6

21.03.2023 року постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області грошові кошти, а саме: 26 920 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США та 9660 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят) Євро, визнано речовим доказом.

Розглядаючи вищевказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно може бути доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Однак з таким рішенням слідчого судді колегія суддів погодитись не може.

Як встановлено апеляційним судом із оскаржуваної ухвали, районний суд обґрунтовуючи висновок посилався на наявність правових підстав, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, відповідності майна вказаного у клопотанні слідчого, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто формально виклав відповідну норму закону, при цьому, належним чином не обґрунтувавши таке твердження.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з частинами 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0000147 не оголошено нікому.

За таких обставин, володілець майна, тобто ОСОБА_6 , на яке слідчим суддею накладено арешт на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернулася старший слідчий відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Також поза увагою слідчого судді залишилось те, що постанова слідчого про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 21.03.2023 р. не містить жодних мотивів і обґрунтувань, з яких грошові кошти, а саме: 26 920 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США та 9660 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят) Євро, визнані речовим доказом.

На думку апеляційного суду, органом досудового розслідування не доведено, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ст. 227 КК України, а відтак підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України.

Окрім цього, не містять надані матеріали і будь-яких відомостей на обґрунтування підстави для арешту майна, вказаного у клопотанні, можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що ставить під сумнів наявність правової підстави для арешту зазначеного майна.

Колегія суддів вважає, що накладення арешту на грошові кошти, а саме: 26 920 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США та 9660 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят) Євро, у даному випадку призвело б до безпідставного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим.

Окрім цього, слідчим суддею було допущено неповноту судового розгляду та порушення кримінального процесуального законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 21, ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки не допустила до участі у розгляді даного клопотання про арешт майна ОСОБА_7 , який згідно змісту вилученого 21.03.23 р. договору, є власником вилучених коштів, а отже його допит був очевидно необхідним для повного і неупередженого судового розгляду.

Враховує судова колегія і те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.03.2023 року (ЄУНСС: 727/2478/23 провадження № 1-кс/727/873/23) на підставі якої був здійснений обшук, було надано дозвіл на відшукування не будь-яких грошових коштів, а виключно одержаних під час контролю за вчиненням злочину. У даному разі, проведення обшуку у ОСОБА_6 не було наслідком реалізованого у нього контролю за вчиненням злочину. По місцю проживання не було виявлено будь-яких предметів або речовин, які б свідчили про причетність останнього до незаконного обігу підакцизних товарів.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення не довела необхідності у накладенні арешту на майно, а тому відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України це мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

При цьому, оскаржуване рішення слідчого судді було прийнято з порушенням вимог Закону, оскільки, клопотання про арешт майна подано неналежною особою, при цьому, розглядаючи клопотання, не в повній мірі з`ясовано всі обставини даного кримінального провадження, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 407 КПК України має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт: ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 березня 2023 року, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3