КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року, -

за участю прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
поручителя ОСОБА_14 ,
перекладача

ОСОБА_15 Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою змінити обом обвинуваченим запобіжний захід із тримання під вартою на особисту поруку та/або частковий домашній арешт з покладенням на них певних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_10 запобіжний захід із тримання під вартою на поруки.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року, обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 06 листопада 2022 року включно.

Таке рішення суд мотивував тим, що перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, свідчить про наявність у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, також суд врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинувачених, та дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на свободі, можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також суд не знайшов підстав для застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

За доводами апеляційних скарг захисник ОСОБА_8 вважає ухвалу суду необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України та з порушенням права на переклад.

Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки викладені у ній висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

На думку захисника, під час судового розгляду прокурор не довів необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не навів жодних доводів чому інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, на які посилається сторона обвинувачення.

Вважає, що ухвала містить лише припущення, оскільки суд не посилається на жоден із доказів, який би підтверджував існування наведених ризиків. Не надано таких доказів і стороною обвинувачення.

Так, апелянт вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілого обвинуваченим ОСОБА_10 нівельований тим, що в останнього немає підстав це робити оскільки вони вже надали свої показання під час досудового розслідування, при цьому такі показання жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_10 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_10 офіційно працевлаштований, має сталі соціальні зв`язки, одружений, має зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується виключно позитивно, має нагороди за участь в бойових діях в Другій Карабаській війні при звільненні Азербайджанської території, що у своїй сукупності свідчить про те, що ОСОБА_10 перебуваючи на свободі не вчинить нового кримінального правопорушення та не буде переховуватись від суду.

Захисник звертає увагу на те, що суд не врахував ту обставину, що ОСОБА_11 був затриманий до внесення відомостей до ЄРДР, а потерпілий в протоколах впізнання осіб від 09 червня 2021 року вказує на затриманого ОСОБА_11 , як особу азербайджанської зовнішності, в той час як в протоколі відтворення подій пояснює, що за час перебування в Україні він ззовні не розрізняє українців та азербайджанців, що як вважає апелянт, ставить під сумнів обґрунтованість підозри.

Апелянт вважає, що вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд не взяв до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, їх вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених та їх майновий стан.

Захисник зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обґрунтовується суперечливими показаннями свідків та потерпілого, тому вважає, що підозра ґрунтується на недопустимих доказах.

На думку апелянта, в цьому кримінальному провадженні відсутні докази, які б свідчили про причетність ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Поряд з цим, захисник звертає увагу на те, що 08 вересня 2022 року суд здійснив розгляд клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою за відсутності клопотання на азербайджанській мові, що позбавило обвинувачених можливості належним чином підготуватися до захисту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 вважає ухвалу суду незаконною, помилковою та необґрунтованою, яка мотивована лише припущеннями, а також наявністю у обвинувачених громадянства Азербайджану та тяжкістю пред`явленого обвинувачення, що саме по собі не є підставою для продовження обвинуваченим найсуворішої міри запобіжного заходу.

Вказує на те, що сторона обвинувачення у своїх клопотаннях про продовження строків тримання під вартою наводить одні й ті ж підстави, зокрема наявність іноземного громадянства, ризик втечі, тяжкість інкримінованого правопорушення.

Поряд з цим, захисник вважає, що поза увагою суду залишилось те, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже понад 15 місяців перебувають під вартою, а з 05 вересня 2022 року обидва оголосили голодування у знак протесту проти незаконного кримінального переслідування.

При цьому, вказує на те, що ОСОБА_10 одружений на громадянці України, має посвідку на постійне місце проживання в Україні, є патріотом своєї батьківщини, який відзначений державними нагородами та готовий всіляко сприяти в установленні істини у справі.

Поряд з цим, захисник звертає увагу апеляційного суду на те, що справа по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 викликала надзвичайний резонанс у Азербайджані та в провідних засобах масової інформації цієї країни.

Вважає, що суд, відмовляючи у клопотанні щодо застосування особистої поруки відносно ОСОБА_10 , не звернув уваги, що клопотання про особисту поруку підтримали численні представники азербайджанської громади - військові, які наразі боронять суверенітет України, представники громадської організації «Об`єднана діаспора азербайджанців України», в особі Голови правління ОСОБА_16 , представники Посольства Азербайджану в Україні.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , то захисник зазначає, що суд залишив поза увагою те, що він позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має місце проживання в Україні. Приїхав до України за день до затримання щоб відсвяткувати день народження з ОСОБА_10 .

Також, апелянт звертає увагу суду, що обвинувачені неодноразово заявляли, що з боку потерпілого їх було обмовлено. Так, потерпілий у справі іноземець арабського походження, який після події правопорушення відразу відбув до Іспанії. Як заявив представник, наміру прибувати в Україну до суду не має. Більш того, представником потерпілого на засіданні 08 вересня 2022 року були долучені висновок іспанського лікаря, де серед іншого вказується необхідність надання потерпілому психіатричної допомоги.

Поряд з цим захисник вказує на відсутність доказів позбавлення волі потерпілого з боку обвинувачених, оскільки такі твердження у первісній заяві про вчинення злочину відсутні, також відсутні докази вчинення будь-яких насильницьких дій відносно потерпілого.

На думку апелянта, твердження потерпілого про викрадення у нього годинника «Ролекс» вартістю 11 000 євро, що стало підставою для кваліфікації правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України - взагалі не знайшло свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні як сам годинник (серед речових доказів) так і будь-які документальні підтвердження існування такого годинника, останній навіть не надав коробку чи гарантійний талон щодо вказаного годинника.

Під час апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 їх захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційних скарг заперечував.

Також під час апеляційного розгляду громадянин ОСОБА_14 заявив клопотання про взяття обвинуваченого ОСОБА_10 на особисту поруку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також клопотання ОСОБА_14 про взяття обвинуваченого на особисту поруку не підлягають задоволеннюз огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Під час розгляду клопотання суд встановив, що перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, свідчить про наявність у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, також суд врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинувачених, та дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на свободі, можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також суд не знайшов підстав для застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисників про те, що суд обґрунтував необхідність продовження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строків тримання під вартою лише тяжкістю інкримінованих їм кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки поряд з тяжкістю кримінальних правопорушень, судом також враховані і інші обставини, зокрема обґрунтованість підозри та характеризуючі дані обвинувачених.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Доводи апелянтів про те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що, як вважають захисники, свідчить про їх необґрунтованість, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні ризиків кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза будь-яким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суд обґрунтував існування наведених ризиків.

Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що ризик впливу на свідків та потерпілого нівельований тим, що вказані особи вже були допитані під час досудового розслідування є безпідставними, оскільки під час судового розгляду суд зобов`язаний дослідити всі наявні в матеріалах справи докази безпосередньо, крім випадків, передбачених КПК України.

Доводи апелянтів про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили про причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень та що потерпілий їх обмовляє, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про продовження строків тримання під вартою.

При цьому апеляційний суд зазначає, що оцінка доказів з точки зору їх належності, достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Також апеляційний суд зазначає, що тривалість перебування обвинувачених під вартою відповідно до положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованих їм кримінальних правопорушень та складності даного кримінального провадження не виходить за межі розумного строку.

Щодо тверджень апелянтів про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше не судимі, мають постійне місце проживання в Україні, характеризуються позитивно, ОСОБА_10 також має нагороди за участь в Другій Карабаській війні при звільненні Азербайджанської території, то вони не можуть слугувати обставинами, які б спростовували ризики, на які посилається суд в ухвалі.

За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбаченіст. 176 КПК України, в тому числі і особиста порука, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання ОСОБА_17 про взяття обвинуваченого ОСОБА_10 на поруки, відмовити

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року, якою обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 06 листопада 2022 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4