1Справа № 335/9244/19 1-кп/335/132/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001210 від 11.05.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, працевлаштованого у ТОВ «Сплавресурс» на посаді сортувальник-складальник брухту та відходів металу, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.07.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 року близько 02 години 45 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені у окреме провадження, знаходячись біля будинку 85-Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя, таємно, шляхом проникнення до колодязя, намагався викрасти мідний телефонний кабель ТТПєп 300x2x0,4, довжиною - 68 метрів, вартістю 24 236 гривень 84 копійок, що належить ПАТ «Укртелеком», при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочині дії було припинено співробітниками ПАТ «Укртелеком».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнав.

По суті обвинувачений пояснив, що 11.05.2018 року у нічний час разом зі своїм знайомим неподалік будинку 85-Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя намагалися таємно викрасти з колодязя ПАТ «Укртелеком» мідний телефонний кабель, проте були викриті працівниками ПАТ «Укртелеком», які викликали на місце події поліцію. Разом з цим, вважав, що відсутня в його діях така кваліфікуюча ознака як проникнення у сховище, оскільки до люку вони потрапили шляхом вільного доступу.

В ході судового розгляду судом за клопотаннями сторони обвинувачення, були досліджені і інші докази, а саме допитані представник потерпілого, свідки, досліджені письмові докази, а також документи, що стосуються речових доказів, та характеризують особистість обвинуваченого. В судовому засіданні представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 дав показання, що 11.05.2018 року неподалік будинку 85-Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя з кабельного колодязя були викрадені кабелі ТТПєп 300x2x0,4, довжиною - 68 метрів, що належать ПАТ «Укртелеком». З приводу викрадення кабелів до відділу поліції була подана відповідна заява ПАТ «Укртелеком» про викрадення належного потерпілому майна, довідка про завдану шкоду ПАТ «Укртелеком» та відповідний акт. Йому відомо, що під час відпрацювання сигналу про обрив кабельної лінії 11.05.2017 року на місці пригоди було виявлено обвинуваченого та ще одну особу, які намагалися вкрасти кабелі, вилучено пошкоджений кабель, автомобіль, у ході огляду якого виявлені інструменти.

Також пояснив, що кабелі захищені відповідною технічною охороною, та про обрив кабелів на місці пригоди до пульту охорони ПАТ «Укртелеком» надійшов відповідний сигнал. Про обрив кабелів на місці пригоди відповідальні працівники ПАТ «Укртелеком» відразу повідомили поліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 на час вчинення злочину працівник служби безпеки ПАТ «Укртелеком», дав показання, що точної дати подій вчиненого злочину він вже не пам`ятає, приблизно у травні 2018 року у нічний час, він перебував на чергуванні та під час патрулювання лінійної траси ПАТ «Укртелеком» неподалік будинку 85-Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя, вони помітили двох чоловіків, які намагалися з кабельних колодязів ПАТ «Укртелеком» викрасти кабелі. На місці пригоди були виявлені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , після чого було викликано працівників поліції. Також, на місці пригоди був виявлений автомобіль до задньої частини якого був прив`язаний трос та одночасно другий кінець тросу прив`язаний до кабелів у колодязі. В автомобілі були виявлені садові ножиці. В ході обстеження території місця пригоди, було виявлено кабельний колодязь з відкритим люком, при обстеженні колодязю було виявлено, що кабель був перерізаний.

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного 11.05.2018 року, об`єктом огляду була ділянка місцевості розташована біля будинку 85-Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжя. На місці пригоди був виявлений автомобіль ВАЗ 2101 в кузові білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 . До задньої частини вказаного автомобілю був прикріплений трос. Другий кінець тросу приєднаний до кабелю, що знаходиться у підземній шахті. У ході огляду автомобіля виявлено та вилучено: ножиці по металу, буксировочний трос, барсетка з документами. В двох метрах від автомобілю з землі вилучено 3 ключа та брелок від сигналізації (а.с. 184-197). Вилучені під час огляду постановами слідчого від 11.05.2018 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 198-201). Автомобіль ВАЗ 2101 в кузові білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 оглянуто, про що складено протокол огляду від 09.07.2018 року (а.с. 211).

Актом № 3283 від 11.05.2018 року складеного відповідно до порядку взаємодії структурних підрозділів ПАТ «Укртелеком» при здійсненні заходів щодо протидії та реагування на факти протиправних посягань на лінійно-кабельні споруди та інше майно Товариства при обстеженні кабельної лінії зв`язку інв. № 5 виявлено зловмисне пошкодження Кабелю ТПП300х2х0,4 перерізи, спроба крадіжки 68 метрів (а.с. 207).

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодились обвинувачений, захисник, представник потерпілого.

Згідно з обставин, які були встановлені судом ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, під час якого особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Ключові питання, на які необхідно відповісти для правильної кваліфікацій дій засуджених у цьому кримінальному провадженні, такі:

1) Чи має колодязь кабельної каналізації електрозв`язку ознаки «іншого приміщення» та/або «сховища» в розумінні ч. 3 ст. 185 КК?

2) Якщо так, то чи мало місце «проникнення»?

Чи має колодязь кабельної каналізації електрозв`язку ознаки «іншого приміщення» та/або «сховища» в розумінні ч. 3 ст. 185 КК?

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 КК кримінальна відповідальність передбачена за крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або, що завдала значної шкоди потерпілому.

Хоча чинний КК не містить законодавчої дефініції поняття «інше приміщення», однак його тлумачення дається в усталеній судовій практиці та в доктрині кримінального права. Такий підхід свого часу був відображений у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 6 листопада 2009 року.

Зокрема, як було зазначено в цій постанові, під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо). До житла прирівнюються також ті його частини, в яких може зберігатися майно (балкон, веранда, комора тощо), за винятком господарських приміщень, не пов`язаних безпосередньо з житлом (гараж, сарай тощо).

Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).

Під сховищем у постанові пропонувалося розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.

Схожі визначення вказаним поняттям неодноразово надавалися також Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 листопада 2018 року (справа № 205/5830/16-к) визначено, що під поняттям «сховище» розуміється певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, та мають будь-які засоби охорони від доступу сторонніх осіб (наприклад, огорожа, наявність охорони, сигналізація), що унеможливлюють (суттєво ускладнюють) вільне та безперешкодне потрапляння на них сторонніх осіб.

Таким чином, конструкція ч. 3 ст. 185 КК України побудована таким чином, що кваліфікуюча ознака визначається від найбільш вузького поняття «житло» до більш широкого «інше приміщення» і далі до «сховища». Така конструкція дозволила законодавцю охопити широкий перелік об`єктів, крадіжка з проникненням до яких утворює кваліфікований склад злочину.

Разом із тим, ці поняття в деяких випадках можуть співпадати за обсягом. Так, поняття «житло» та «інше приміщення» охоплюються родовим поняттям «приміщення», а поняття «житло» та «інше приміщення» можуть частково співпадати за обсягом із поняттям «сховище». Так, іноді житло або приміщення можуть водночас мати певні ознаки сховища (оскільки в них може постійно чи тимчасово зберігатися певне майно), водночас сховище не обов`язково має бути розташованим в приміщенні.

Тому в цілях кваліфікації злочину за ч. 3 ст. 185 КК України встановлення факту крадіжки, поєднаної з проникненням до житла або іншого приміщення, сховища, не потребує подальшого встановлення і доказування ознак сховища.

Виходячи зі змісту положень ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», кабельна каналізація електрозв`язку є спорудою, яка, в свою чергу, містить ознаки «іншого приміщення», оскільки призначена для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій.

При цьому колодязем кабельної каналізації електрозв`язку (далі колодязем ККЗ) є підземна камерна споруда для прокладки, монтажу кабелів зв`язку, яка забезпечує доступ до цих каналів і кабелів для їх обслуговування, та зверху має закриватися люком, бетонною кришкою або іншим предметом, що перешкоджають вільному доступу до нього (постанова колегії суддів Першої судової палати від 10.09.2019 року у справі № 642/4784/16-к).

Таке визначення узгоджується із поняттям «кабельний колодязь», що міститься в Правилах улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 476 від 21.07.2017 р.: «Підземна або частково заглиблена непрохідна кабельна споруда закритого типу, призначена для розміщення кабельних муфт або для протягування кабелів у кабельні блоки, використовувати яку можна лише за повністю знятого перекриття. Камера, яка має габарит між підлогою і перекриттям, не менше ніж 1,8 м, а також люк для входу до камери, називається кабельний колодязь».

Таким чином, співставлення наведених вище визначень понять «інше приміщення» (в розумінні ч. 3 ст. 185 КК) та «колодязь ККЗ» дає підстави дійти висновку, що крадіжка, поєднана з проникненням до колодязя ККЗ, має кваліфікуватися за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, поєднана з проникненням до «іншого приміщення». Це виключає необхідність встановлення того, чи має колодязь ККЗ ті чи інші ознаки «сховища».

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 569/1111/16-к, «проникнення як кваліфікуюча ознака… передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має… При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище»… вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном».

Виходячи зі змісту Закону України від 07.02.2017 року №1834-VIII «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», Правил надання доступу до інфраструктури кабельної каналізації електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 квітня 2018 року № 253, Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1996 року №135, доступ до інфраструктури кабельної каналізації електрозв`язку (включаючи колодязі ККЗ) для сторонніх осіб заборонений.

Згідно з вказаними нормативними актами, власником (володільцем) кабельної каналізації електрозв`язку є суб`єкт господарювання, у власності (володінні) якого перебувають уся інфраструктура кабельної каналізації електрозв`язку або окремі її елементи, набуті на належній правовій підставі, призначені для забезпечення доступу до телекомунікаційної мережі загального користування і порядок надання власником (володільцем) доступу до зазначеної інфраструктури, зокрема до колодязів ККЗ, встановлюється і регулюється згаданими вище Правилами надання доступу до інфраструктури кабельної каналізації, отже у сторонніх осіб відсутній вільний доступ до кабельної каналізації електрозв`язку.

Відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, дії ОСОБА_5 відповідають зазначеним критеріям. Так, злочин вчинено у нічний час, ОСОБА_5 разом з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено у окреме провадження, потрапили до колодязя шляхом зсуву кришки люка, який свідчив про відсутність вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, тобто останні розуміли, що доступ до колодязя суттєво ускладнений для вільного та безперешкодного потрапляння у нього сторонніх осіб і права перебувати у зазначеному колодязі вони не мають. Отже, в даному випадку має місце проникнення до колодязя.

Отже, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, під час якого особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_5 , судом встановлено, що обвинувачений раніше був засуджений 27.07.2009 року за скоєння злочину проти власності, відбув призначене йому покарання, звільнився умовно-достроково у 2013 році, не перебуває на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради, перебував на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 08.2011 по 09.2012 з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, вживання зі шкідливими наслідками. Обвинувачений працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений, хоча і не погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, в частині наявності кваліфікуючої ознаки «проникнення у сховище», разом з цим дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнає винуватість у скоєнні замаху на таємне викрадення визначеного в обвинувальному акті майна, своїми активними діями сприяв з`ясувати обставини вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його критичного ставлення до скоєного, що вказує на усвідомлення протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення, дозволяє зробити висновок, що обвинувачений наразі загрози для суспільства не становить, є суспільно корисним.

За таких обставин суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті за якою його звинувачено наближеного до мінімальної межі санкції статті.

При визначенні можливості звільнення ОСОБА_5 від його фактичного відбуття, суд вважає, що загалом відсутність в матеріалах справи негативних характеристик про його особистість, працевлаштування обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, родини, стійких соціальних зв`язків та обов`язку з утримання двох малолітніх дітей, дають підстави вважати, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченими умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

ПАТ «Укртелеком» було заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 28910 грн. В подальшому під час судового розгляду кримінального провадження представник ПАТ «Укртелеком» просив залишити цивільний позов без розгляду, оскільки позовна заява ПАТ «Укртелеком» була задоволена вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року у справі № 335/10870/19 провадження 1-кп/335/313/2020 під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , матеріали кримінального провадження щодо якого були виділені в окреме провадження (а.с. 213).

Судом також вирішується доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , залишити останньому за належністю, барсетку із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, передати за належністю власнику, ножиці по металу, буксировочний трос передані на зберігання до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11