Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4574/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2022 року, якою залишено без задоволення його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2022 року було залишено без задоволення його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 23.03.2018 р. по 04.05.2018 р., з 12.02.2019 р. по 20.02.2019 р., з 11.10.2019 р. по 20.11.2019 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що питання зарахування строків попереднього ув`язнення з 23.03.2018 р. по 05.05.2018 р., з 12.02.2019 р. по 20.02.2019 р., з 11.10.2019 р. по 20.11.2019 року у строк покарання засудженому ОСОБА_7 вже було предметом розгляду в суді та ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21.04.2021 року було відмовлено йому у задоволенні клопотання, рішення суду набрало законної сили, тому підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2018 р. по 05.05.2018 р., з 12.02.2019 р. по 20.02.2019 р., з 11.10.2019 р. по 20.11.2019 р. (день прибуття до Житомирської ВК №4), з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, відповідно ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки він перебував у СІЗО, однак його незаконно не етапували з моменту набрання вироком законної сили.

Вказує, що в період з 11.10.2019 р. по 20.11.2019 року його возили на лікування в Гостомельську лікарню, в цей період він також перебував в слідчому ізоляторі.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував вказані строки.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 29.08.2017 року за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто 04.04.2017 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання з 04.04.2017 р. до 20.06.2017 року включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 26.11.2015 року №838-VIII), який діяв до 21.06.2017 року.

Зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року і до набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 18.05.2017 року №2046-VIII, який набрав чинності 21.06.2017 року).

23.03.2018 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області вказаний вирок суду було залишено без змін.

12.02.2019 року постановою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 29.08.2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23.03.2018 року щодо ОСОБА_7 було змінено.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в ред. Закону №838-VІІІ зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.04.2017 року по 23.03.2018 року включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

04.02.2020 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.01.2019 року по 12.02.2019 року з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі за вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 29.08.2017 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про необхідність зарахування ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, за правилами визначеними ст. 72 КК України терміну перебування в слідчому ізоляторі з 23.03.2018 р. по 05.05.2018 р., з 12.02.2019 р. по 20.02.2019 р., з 11.10.2019 р. по 20.11.2019 р., то зазначені вимоги на переконання колегії суддів задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №838-VIII, який підлягає застосуванню, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення та провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що з 23.03.2018 р. по 05.05.2018 р., з 12.02.2019 р. по 20.02.2019 р. та з 11.10.2019 р. по 20.11.2019 року ОСОБА_7 не перебував в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді у даному кримінальному провадженні, вирок щодо нього набрав законної сили, коли він згідно його доводів проходив лікування, підстав для додаткового зарахування в строк відбуття покарання вказаних періодів колегія суддів не вбачає.

Крім того, вказані три періоди часу, які просить зарахувати засуджений ОСОБА_7 з розрахунку 1 один день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі вже були предметом розгляду в суді та ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 04.02.2020 року та 21.04.2021 року, які набрали законної сили, у їх задоволенні було відмовлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: