Справа № 308/4892/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000261 від 27.02.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2021 за ч.1 ст.263 КК України - до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання терміном на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25.02.2022 приблизно о 05 год. 30 хв. діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою порушення громадської безпеки у частині убезпечення від порушення обороту холодної зброї, без передбаченого законом дозволу носив при собі кастет, і перебуваючи на тротуарі неподалік буд. АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками УПП в Закарпатській області. В ході проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_4 виявлено металевий предмет, зовні схожий на кастет. Згідно висновку експерта наданий на дослідження металевий предмет відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії. Даний предмет є різновидом холодної зброї ударно-дробильної. Кастет вироблений саморобним способом.

ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, тобто носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав частково. Повідомив, що його зупинила поліція, його провокували, що у кофті перебуває кастет не звертав увагу. Окрім цього, повідомив, що близько місяця до подій по вул. Одеській, побачив, що діти пиячать та б`ються, і забрав у них кастет. Що кастет залишився у кофті, ОСОБА_4 не звертав увагу, кофта висіла вдома, про те, що кастет є забороненим предметом він не знав. Раніше притягався до кримінальної відповідальності за даною статтею, кофту не носив цей час та планував кастет здати, але забув.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Міжгір`я, працює в УПП в Закарпатській області, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив, що в той день здійснював патрулювання у складі 4 осіб, був час під ранок. Рухаючись по вул. Капушанській, вул. Баб`яка, побачили двох людей чоловічої і жіночої статі. Під`їхали до них, представились, оскільки в країні було введено військовий стан, то в порядку ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» провели поверховий огляд, обвинувачений дістав на капот службового авто речі кастет та 2 набої. Після чого, працівниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу. Вказав, що ОСОБА_4 було повідомлено, що кастет потрібен для самозахисту.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Рахівського району с. Лазещина, працює в УПП в Закарпатській області, інспектор взводу 2 роти 1 старший лейтенант поліції, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , повідомила, що 25.02.2022 під ранок патрулювала у складі екіпажу 151 по вул. Капушанській, де помітили підозрілих осіб, підійшовши до них, провели поверхневу перевірку, у чоловіка виявили кастет і 2 набої, після чого викликали СОГ. Це був перший день війни, особи перебували на вулиці у пізній час, при спілкуванні ОСОБА_4 нервував.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні наступні докази :

-протокол огляду місця події від 25.02.2022;

-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 27.02.2022;

-висновок експерта від 10.03.2022 №СЕ-19/107-22/1912-ХЗ про те, що наданий на дослідження металевий предмет відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, даний предмет є різновидом ходової зброї ударно-дробильної дії, кастет виготовлений саморобним способом;

-протокол огляду предмета (відеозапису) від 16.03.2022, DVD-диском до протоколу огляду від 16.03.2022 із записом від 25.02.2022;

-
-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16.03.2022.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис слідчої дії огляду місця події, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_4 на прохання працівників поліції показати вміст сумки та кишень, було вийнято з лівої кишені червоної кофти, металевий предмет, зовні схожий на кастет, який поставив на капот службового автомобіля.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення та отриманні судом в ході розгляду справи, в їх сукупності та кожен, зокрема, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен досліджений вище судом доказ є належним, допустимим та достовірним і у своїй сукупності, усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 .

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд як правило застосує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Заслухавши покази обвинуваченого, який свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав частково, показання свідків, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючи кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у відповідності до критерія доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив кримінальне правопорушення, який передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення.

Обставин, визначених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , визначених ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України за ч. 2 ст. 263 КК України є нетяжким злочином, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який по медичну допомогу в КНП "Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей" не звертався, тимчасово не працює.

Зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України строком на 3 місяці.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2021 у справі №308/13267/20, який набув законної сили 28.12.2021, ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне згідно з пп. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці, перевести на покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) місяці.
Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України слід призначити ОСОБА_4 , остаточно до відбуття покарання за сукупністю цього вироку із вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2021 у справі №308/13267/20, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 3 (три) місяці.
Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження. У резолютивній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

20.04.2022 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.06.2022 року, включно, з визначенням розміру застави 49620 грн. Відповідно до квитанції, наданої захисником у судовому засіданні (квитанція №0.0..1, код квитанції: 9266-8339-3787-6477 від 22.04.2022 року, призначення платежу: внесення застави за ОСОБА_4 , згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2022, по справі №308/4404/22, на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача: 26213408, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, в сумі 49620 гривень, заставодавцем ОСОБА_8 внесена застава у розмірі 49620 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити без змін у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили заставу, внесену 22.04.2022 року (квитанція 0.0..1, код квитанції: 9266-8339-3787-6477 від 22.04.2022 року, призначення платежу: внесення застави за ОСОБА_4 , згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2022 по справі № 308/4404/22, на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача: 26213408, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, в сумі 49620 гривень, - повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. ст.122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373-376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2021 року у справі №308/13267/20, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку день за день, строк перебування під вартою з 20 (моменту затримання) по 22 (день внесення застави) квітня 2022 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити без змін у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили заставу, внесену 22.04.2022 року (квитанція 0.0..1, код квитанції: 9266-8339-3787-6477 від 22.04.2022 року, призначення платежу: внесення застави за ОСОБА_4 , згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2022, по справі № 308/4404/22, на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача: 26213408, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, - повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Речові докази: металевий предмет, ззовні схожий на кастет, який упаковано до спецпакету НПУ «PSP 1177812» та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та 2 предмети, зовні схожі на патрони, які упаковано до спецпакету НПУ «PSP 1177818» та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн. 86 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/107-22/2003-БЛ від 17.03.2022 року, одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська територіальна громада, 24060300, код одержувача: 37975895, р/рахунок: UA0007493, призначення: за виконання експертизи зброї.

Стягнути з ОСОБА_4 , 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 10 коп. за проведення експертизи зброї № СЕ-19/107-22/1912-ХЗ від 27.02.2022 року, одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська територіальна громада, 24060300, код одержувача: 37975895, р/рахунок: UA0007493, призначення: за експертизу зброї.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1