Справа № 203/745/23
Провадження № 1-кс/0203/1169/2023
УХВАЛА

24 лютого 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2023 року,

встановив:

21 лютого 2023 року поштою (відправлено 09.02.2023 року) до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_2 з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 330 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 21 лютого 2023 року, судову справу № 203/745/23, провадження № 1-кс/0203/1169/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 22 лютого 2023 року.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про те, що клопотання необхідно повернути прокурору, проаналізувавши норми КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За правилами, встановленими частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини 6 статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до частини 3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 07.02.2023 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КУП України. При цьому 07.02.2023 року під час обшуку у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено речі та документи.

Також слідчий вказав на те, що вилучені речі під час обшуку є речовим доказом, мета арешту є збереження речових доказів та необхідність проведення експертних досліджень.

Проте матеріали справи не містять ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку та протокол обшуку.

При цьому суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Разом з цим клопотання слідчим подано на пошту 09.02.2023 року, а відповідно до протоколу затримання особи від 07.02.2023 року, 07.02.2023 року було вилучено майно, на яке слідчий просить суд накласти арешт.

За вказаних обставин, слідчий суддя доходить висновку про те, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ухвалиВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 09.01.2023 року повернути прокурору для усунення недоліків у строк 72 години (сімдесят дві години) з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1