Справа № 274/4150/22
Провадження №1-кп/0274/390/23
ВИРОК
Іменем України
17.02.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, освіта середня - спеціальна, неодруженого, працюючого арматурником у ТОВ "Горбуд", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
31.07.2022 близько 11 год 20 хв ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , рухався по автодорозі "Бердичів - Хмільник", неподалік с. Райгородок Бердичівського району, в напрямку м. Бердичів.
Порушення водієм ОСОБА_5 п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.
Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, водій ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю. Дав покази про те, що керуючи технічно справним автомобілем, їхав зі швидкістю 60-70 км/год з м. Хмільник в сторону м. Бердичева. Йшов дощ, автомобіль потрапив у яму і його скинуло на зустрічну смугу руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем, де була потерпіла. Щиро розкаюється. Цивільний позов визнає частково, а саме: матеріальну шкоду - в повному обсязі, а моральну - в сумі 10 000 грн. На даний час шкоду не відшкодував, оскільки не має таких коштів.
Потерпіла в судовому засіданні дала покази про те, що 31.07.2022 між 11 год - 12 год вони з чоловіком їхали на дачу в сторону Хмільника. Їхали не швидко, 70 км/год, дорога була після дощу мокра. Вона бачила як автомобіль, яким керував обвинувачений, виляв по дорозі туди сюди. За метрів 100 побачили автомобіль обвинуваченого, він їхав по їхній стороні. Чоловік почав кричати "тримайся, він зараз нас буде бити". Сталася ДТП, викликали поліцію, швидку допомогу, однак дочка приїхала швидше і завезла її в травмпункт. В травмпункті зробили знімки, відправили на УЗД, сказали, що розірване сухожилля, треба робити операцію. В результаті нанесеної травми, перебувала 65 днів на лікарняному, операцію вчасно не зробила, рукою й досі не може повноцінно рухати, що призводить до моральних страждань. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі. Щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що потерпіла є його дружиною, в той день він був за кермом свого автомобіля ВАЗ 2110 та рухався в напрямку Вінницької області. Оскільки в`їжджали вже до села, швидкість їхнього автомобіля була менше 60 км/год. Обвинувачений виїхав на зустрічну смугу, в результаті чого сталася ДТП. Автомобіль обвинуваченого вдарив правою стороною в праву сторону його автомобіля. Обвинувачений та хлопець, який був разом з ним, сказали, що все відремонтують. Йому тілесних ушкоджень не завдано в результаті даної ДТП. Дружина одразу після ДТП сказала, що їй болить права рука, в той момент повз проїжджав автомобіль швидкої допомоги, запропонували викликати їм швидку, вони відмовилися, оскільки приїхала дочка та сказала, що сама відвезе матір в травмпункт. Дружина була на лікарняному після ДТП близько трьох тижнів. Автомобіль свій відремонтував, на що витратив 53-54 тис.грн.
В ході судового розгляду були досліджені письмові докази, надані прокурором на підтвердження вини обвинуваченого.
Схема ДТП, яка сталася 31.07.2022 об 11 год. 30 на автодорозі Бердичів - Хмільник, 13 км+500м, за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з фототаблицею.
Акт судово - медичного обстеження (дослідження) № 383, відповідно до якого при судово - медичному обстеженні гр. ОСОБА_4 виявлено синець на голові та повний розрив надостьового м`язу праворуч, що призвело до гемартрозу правого плечового суглобу (наявність крові в суглобовій сумці), які утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин вказаних обстеженою та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Протокол проведення слідчого експерименту від 06.08.2022 за участю потерпілої ОСОБА_4 зі схемою та фототаблицею до нього.
Висновок експерта № 392 від 05.08.2022, відповідно до якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено синець на голові та повний розрив надостьового м`язу праворуч, що призвело до гемартрозу правого плечового суглобу (наявність крові в суглобовій сумці), які утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин вказаних в постанові про призначення судово - медичної експертизи та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Слід, що синець на голові найбільш вірогідно утворився внаслідок удару об виступаючі частини салону автомобіля; повний розрив надостьового м`язу праворуч, що призвело до гемартрозу правого плечового суглобу (наявність крові в суглобовій сумці), який міг утворитися від різкого ривка плеча та/чи різкого обертання плеча за межі функціонально можливого повороту, в даному конкретному випадку найбільш вірогідно - внаслідок фіксації кисті правої руки за ручку дверцяти салону автомобіля з послідуючим різким рухом тіла в момент зіткнення транспортних засобів.
Протокол проведення слідчого експерименту від 06.08.2022 за участю свідка ОСОБА_8 зі схемою та фототаблицею до нього.
Протокол проведення слідчого експерименту від 06.08.2022 за участю свідка ОСОБА_5 зі схемою та фототаблицею до нього.
З технічної точки зору та згідно наведених тверджень в діях водія ОСОБА_8 невідповідностей технічним вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається.
З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України.
З технічної точки зору та відповідно до механізму розвитку вказаної ДТП, в діях водія автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам пункту 12.1 ПДР України.
З технічної точки зору та згідно проведеного дослідження причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної ДТП, в наведених умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність дій водія автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , які суперечили вимогам пункту 12.1 ПДР України.
Наведені вище і досліджені судом докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення злочину) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень статей 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, як необережні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Оцінюючи дані про особу винного, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, соціальні зв`язки.
ОСОБА_5 є молодого віку, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, за місцем проживання роботи характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, даних про особу винного, суд призначає покарання в межах санкції статті, за якою він визнається винним, а саме у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, із звільненням від відбування основного покарання із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд вирішує питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Відповідно ст.1192 ЦК України, суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.
Потерпілою ОСОБА_4 , а також ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
При вирішенні цивільного позову суд приходить до такого.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.
Разом з тим, потерпіла має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. №4 передбачає, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У позовній заяві потерпіла ОСОБА_4 просить стягнути на її користь з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 6299,03 грн, яку вона змушена була витратити на лікування та 30000 грн моральної шкоди.

Враховуючи, що матеріальна шкода в сумі 6299,03 грн, заподіяна даним кримінальним правопорушенням, підтверджена копіями квитанцій доданих до позовної заяви, та визнана в повному обсязі обвинуваченим, в цій частині позов підлягає до задоволення.

Суд також враховує характер і обсяг страждань потерпілої, вимушених змін у її житті, що вимагало докладання суттєвих зусиль для його організації, зміни звичного укладу життя родини, перенесення нервового стресу, відчуття постійного фізичного болю, перебування тривалий час на лікуванні, яке продовжується до тепер, та приходить до висновку що моральна шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_4 , відповідає розміру 15 000 грн, що, на переконання суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, з обвинуваченого підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 моральна шкода у розмірі 15 000 грн.

В решті частини позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки потерпілою не надано доказів в обгрунтування заявленого розміру спричиненої шкоди.

Також з цивільним позовом про стягнення моральної шкоди у сумі 20000 грн з обвинуваченого ОСОБА_5 до суду звернувся ОСОБА_8 , який не визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, а також доказів щодо завдання йому будь-якої майнової та/або моральної шкоди до позовної заяви не надав, тому суд з цих підстав залишає даний позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає особі, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди, звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства. Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 2831,55 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 6299 (шість тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять одну) грн. 55 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1