ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/4237/21 Номер провадження 11-кп/814/2491/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року про продовження обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції )

захисника адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції ) , -

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів до 01.01.2023 року включно;

Приймаючи таке рішення , суд послався та продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання прокурора не зменшились та те, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе бути достатнім стримуючим фактором.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
Не погодившись з вказаним рішенням суду , адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить відмовити у задоволенні клопотання про тримання під вартою та обрати інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат посилається на процесуальні порушення допущені під час розгляду клопотання і зокрема через невручення йому копії клопотання. Вказує також на те, що в судовому розгляді провадження змінились обставини. Обвинувачений має позитивні характеристики, має на утриманні трьох малолітніх дітей, заробляє на життя на будівництві.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та в його інтересах адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Мотиви суду
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 187 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Зокрема , ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників , пов`язаних з характером особи , її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом , сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною , в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того , що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії , «Гарицька проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» , «Ілійков проти Болгарії» ) , а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того , що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», « Мацнеттер проти Австрії»).

Ураховуючи зазначене, доводи , наведені в апеляції про відсутність доказів існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, на думку колегії суддів , є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому контексті колегія суддів наголошує , що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Доводи апеляції адвоката висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів не може погодитись із доводами автора апеляції, що мають місце процесуальні порушення.

Як вбачається із матеріалів провадження, захисник ОСОБА_6 участі у розгляді клопотання не приймав, через, що судом був призначений інший захисник.

Отже той факт, що саме адвокату ОСОБА_6 не було вручено клопотання прокурора, не можна вважати порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Не можуть в даній ситуації переважати над існуючими ризиками і можливі зміни у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 по суті.

Обставини, щодо особи обвинуваченого і в тому числі ті, на які звертає увагу адвокат, були відомі суду на момент розгляду провадження.

У цьому контексті колегія суддів на противагу доводам адвокат звертає увагу, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в період іспитового строку, що свідчить про нього як про особу, яка вперто не бажає ставати на шлях виправлення і тому існуючи у провадженні ризики мають підвищений ступінь вірогідності настання в разі перебування обвинуваченого під домашнім арештом.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти існуючим у провадженні ризикам.

Отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року про продовження обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4