ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 618/881/21 Номер провадження 11-кп/814/263/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 жовтня 2021 року за №0000973, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

11 січня 2018 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125, ч.3 ст.296, ч.1 ст.395, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з 08 жовтня 2021 року.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 07 жовтня 2021 року приблизно о 18 годині в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_10 три удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок яких останній упав спиною на підлогу кімнати, після чого завдав ОСОБА_10 ще два удари п`ятковою частиною правої ноги, взутою в кросівки, в область верхньої частини тулуба, заподіявши ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження у вигляді: набряку-набрякання та стиснення мозкових структур, а саме: мозочку, Варолієвого мосту, продовгуватого мозку, садна на тлі синця в лівій тім`яноскроневій ділянці, травматичного набряку м`яких тканин і синців у навколоочних ділянках, синця в ділянці носо-губного трикутника, синця в ділянці правого кута нижньої щелепи, синця слизової верхньої губи, забійної рани на тлі синця по внутрішній поверхні нижньої губи, синця в потиличній ділянці, крововиливу у м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в лівій тім`яно-скроневій ділянці, вогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки та в речовину мозочку, Варолієвого мосту та продовгуватого мозку, крововиливів у черепні ямки, що, як смертельне ускладнення наведеної вище черепно-мозкової травми, спричинило смерть ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за відсутністю події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що прокурором під час судового розгляду не доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, а пред`явлене останньому обвинувачення ґрунтується на припущеннях.

До початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_11 у порядку ст.403 КПК України відмовився від поданої ним апеляційної скарги на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року, через це апеляційний розгляд за його скаргою не здійснюється.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України заподіяння ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть останнього, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила те, що 07 жовтня 2021 року приблизно о 18 годині в ході вживання нею разом із обвинуваченим та ОСОБА_10 спиртних напоїв у будинку ОСОБА_13 (по АДРЕСА_2 ) ОСОБА_10 обізвав ОСОБА_8 нецензурним словом і кинув йому в обличчя пачку насіння. Обвинувачений же наніс ОСОБА_10 декілька ударів кулаком у обличчя, від яких останній упав на підлогу та вдарився головою. Затим ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 ще два удари ногою по тулубу. ОСОБА_12 підійшла до ОСОБА_10 , однак він уже не подавав ознак життя.

25 листопада 2021 року свідок ОСОБА_12 в ході проведеного з нею слідчого експерименту в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 продемонструвала на манекені механізм, локалізацію і кількість нанесених ОСОБА_8 07 жовтня 2021 року приблизно о 18 годині ударів кулаком правої руки приблизно двох ударів у голову ОСОБА_10 й після того як останній упав ще двох ударів правою ногою в тулуб ОСОБА_10 , що підтверджується протоколом даної слідчої з додатками (т.2 а.п.19-24).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-23/236/КП/21 від 26 листопада 2021 року відтворені свідком ОСОБА_12 обставини під час слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним у частині механізму утворення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Убачається певна невідповідність у кількості показаних свідком ОСОБА_12 травматичних впливів у ділянку голови, а також у локалізації тілесних ушкоджень (т.2 а.п.26-27).

Оцінюючи ступінь вказаних неточностей, колегія суддів уважає, що вони не впливають на правильність установлених місцевим судом обставин, так як ураховує те, що свідок ОСОБА_12 , яка не має відповідних знань у галузі судової медицини, в цілому правильно продемонструвала послідовність побиття ОСОБА_10 обвинуваченим, те, що удари кулаками ОСОБА_8 завдавав у голову ОСОБА_10 , а після того як останній від них упав у тулуб ОСОБА_10 , що підтверджується вказаною у висновку судово-медичної експертизи №12-17/292-КПт/21 від 23 листопада 2021 року локалізацією тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Сукупністю доказів у матеріалах кримінального провадження беззаперечно встановлено, що саме ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , що спричинили смерть останнього. Детальний характер, кількість, локалізацію та обставини заподіяння яких унаслідок множинних ударів обвинуваченого, встановлено в названому вище експертному висновку.

При цьому, свідок ОСОБА_13 підтвердив показання свідка ОСОБА_12 про наявність між ОСОБА_8 , який прийшов до нього з пивом, та ОСОБА_10 згаданого вище конфлікту в його ( ОСОБА_13 ) будинку через те, що ОСОБА_10 обізвав обвинуваченого нецензурним словом і кинув йому в обличчя пачку насіння. Далі ОСОБА_13 пішов спати в ліс, а коли повернувся через годину, то виявив на підлозі в своєму будинку ОСОБА_10 , який лежав головою до виходу та був мертвим. Обвинувачений увесь час ходив по кімнаті та говорив: «хоча би був живий».

Тобто, показання свідка ОСОБА_13 у сукупності з названими вище доказами теж відображають нервову поведінку ОСОБА_8 з приводу побиття ним ОСОБА_10 .

Наведене вище об`єктивно підтверджуються даними висновків судово-медичних експертиз №14/626-С/21 від 05 листопада 2021 року та № 14-/631-С/21 від 09 листопада 2021 року, за якими група крові ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, а кров ОСОБА_8 до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На брюках і правому кросівку ОСОБА_8 знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої не виключається від ОСОБА_10 , та яка від обвинуваченого виникнути не могла, що додатково підтверджує показання свідка ОСОБА_12 про факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ОСОБА_8 (т.1 а.п.182-184, 193-196).

Допитана ж потерпіла ОСОБА_14 підтвердила показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у тому, що 07 жовтня 2021 року приблизно о 19 годині вона після телефонного дзвінка ОСОБА_15 побачила в будинку ОСОБА_13 мертвим свого чоловіка ОСОБА_10 , який лежав на підлозі.

Це підтверджуються також протоколом огляду місця події з фототаблицею від 07 жовтня 2021 року, за якими в кухні будинку ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_10 з видимими множинними тілесними ушкодженнями голови, яка була в крові (т.1 а.п. 95-98, 99-109).

Так, ОСОБА_10 були спричинені паталогічні зміни з боку головного мозку у вигляді: набряку-набрякання та стиснення мозкових структур, а саме: мозочку, Варолієвого мосту, продовгуватого мозку, й тілесні ушкодження: голови: садно на тлі синця в лівій тім`яноскроневій ділянці, травматичний набряк м`яких тканин і синці в навколо очних ділянках, синець у ділянці носо-губного трикутника, синець у ділянці правого кута нижньої щелепи, синець слизової верхньої губи, забійна рана на тлі синця по внутрішній поверхні нижньої губи, синець у потиличній ділянці, крововилив у м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в лівій тім`яно-скроневій ділянці, вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки та в речовину мозочку, Варолієвого мосту та продовгуватого мозку, крововиливи у черепні ямки; тулуба: синець по правій бічній поверхні тулуба, переломи п`ятого-восьмого ребер з наявністю крововиливу м`яких тканин грудної клітки. Указана вище черепно-мозкова травма є тяжким тілесним ушкодженням, переломи ребер з наявністю синця в їх проекції середньої тяжкості тілесним ушкодженням. Закрита черепно-мозкова травма у формі забою структур головного мозку з формуванням крововиливів під м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку, наявністю множинних синців у ділянці мозкового й лицьового черепа, садна тім`яно-скроневої ділянки, забійної рани слизової нижньої губи утворились унаслідок множинних ударних та ударно-коваючих впливів тупих твердих предметів чи ударів об них незадовго до настання смерті.

Причиною смерті ОСОБА_10 був набряк-набрякання структур головного мозку, як смертельне ускладнення наведеної вище черепно-мозкової травми, що має причинний зв`язок між заподіяними ОСОБА_10 ушкодженнями та настанням його смерті. З урахуванням розвитку трупних явищ смерть ОСОБА_10 могла настати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У крові ОСОБА_10 виявлено 2, 93 проміле етилового спирту, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №12-17/292-КПт/21 від 23 листопада 2021 року (т.1 а.п. 119-122).

У висновку судово-медичної експертизи №16/7697-Дм/21 від 15 жовтня 2021 року встановлено аналогічний ступінь вмісту етилового спиту в крові ОСОБА_10 (т.1 а.п.123).

За даними виписки із медичної карти від 07 жовтня 2021 року констатовано те, що на час огляду в цей день о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_8 також перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню - 1,6 проміле алкоголю в крові, що підтверджує показання свідків про вживання обвинуваченим і ОСОБА_10 алкогольних напоїв і перебування їх у стані алкогольного сп`яніння під час злочину (т.1 а.п.163).

Таким чином, показання потерпілої та свідків є змістовними, послідовними та такими, що узгоджуються як між собою, так і з письмовими доказами в матеріалах справи. Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище доказам, які підтверджують зміст один одного, немає.

Окрім того, сам ОСОБА_8 в ході проведеного з ним слідчого експерименту в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 , де він разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої, продемонстрував на манекені механізм, орієнтовну локалізацію і кількість нанесених ним ударів кулаком правої руки в голову ОСОБА_10 й після того як останній упав ще ударів ногою в тулуб ОСОБА_10 , що підтверджується протоколом цієї слідчої дії від 30 листопада 2021 року з фототаблицею (т.2 а.п. 49-54).

За змістом висновку судово-медичної експертизи №12-23/239-КП/21 від 01 грудня 2021 року відтворені ОСОБА_8 обставини у ході проведеного з ним слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним у частині механізму утворення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Убачається невідповідність в кількості травматичних впливів у ділянку голови, на які вказує ОСОБА_8 , а також у локалізації тілесних ушкоджень (т.2 а.п.56-57).

Колегія суддів зауважує, що заперечення й приховування ОСОБА_8 в судовому засіданні відомостей про факт побиття ним ОСОБА_10 , які слідчий перевіряв і уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не є підставою для недопустимості як доказу протоколу слідчого експерименту з додатком, оскільки він є самостійним процесуальним джерелом доказів, який суд оцінює за правилами ст.94 КПК України.

Разом з цим, у судах першої та апеляційної інстанцій обвинувачений підтвердив те, що 07 жовтня 2021 року приблизно о 18 годині він вживав алкогольні напої з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , факт наявності у нього конфлікту з ОСОБА_10 . Однак, твердження ОСОБА_8 з приводу того, що він не наносив удари ОСОБА_10 , а останній сам упав і вдарився, є неспроможними та слугують способом захисту ОСОБА_8 від пред`явленого йому обвинувачення, так як спростовуються взаємоузгодженими показаннями потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , наведеними вище протоколами слідчих дій і висновками експертів у їх сукупності, якими поза розумним сумнівом установлено заподіяння саме обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що спричинили смерть останнього, за встановлених у оскаржуваному вироку обставин.

На переконання апеляційного суду, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані під час досудового розслідування й надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином проти здоров`я та життя людини, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, учинив злочин через 4 місяці після звільнення з місць позбавлення волі в період установленого щодо нього адміністративного нагляду (т.1 а.п.37, 39-57), не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно (т.1 а.п.34), не спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває (т.1 а.п.35-36), відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставин, які його обтяжують учинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

За таких обставин, місцевий суд дійшов обгрунтовано вважав, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене обвинуваченому покарання, яке не є максимальним, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4