Справа № 484/3628/22
Провадження № 1-КС/484/509/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 жовтня 2022 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні винесене у кримінальному провадженні № 0000723 від 11.10.2022 року слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, приймав участь в АТО, однак статусу учасника бойових дій не оформив, в наданому кримінальному провадженні не затримувався, раніше судимого:

- 16.15.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- 13.09.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 12.01.2022 року на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04.01.2022 року умовно-достроково на 11 місяців 17 днів,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні повторно, в умовах воєнного стану, відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчинених в умовах воєнного стану, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000723 від 11.10.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

26.10.2022 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати чи спотворити докази у справі, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інші правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, неодноразово вчиняв крадіжки, відбував покарання, однак в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі знову краде чуже майно, на шлях виправлення не став; знайомий зі свідками і може на них впливати. Вважає, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, може спонукати його до втечі з метою уникнення відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні обґрунтованість підозри не оспорював, однак проти тримання його під вартою заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, щоб він зміг допомагати матері по господарству.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, просила обрати домашній арешт, посилаючись на те, що ризики недостатньо обґрунтовані прокурором. Під домашнім арештом ОСОБА_5 не зможе вчиняти злочини і спілкуватись зі свідками. Він не має наміру тікати з міста та впливати ані на свідків, ані на потерпілу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.10.2022 року близько 14.00 години, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проходив по АДРЕСА_2 і в нього виник умисел на вчинення крадіжки з території вказаного домоволодіння. Реалізуючи задумане, переслідуючи корисливий мотив та маючи умисел на повторне викрадення чужого майна з метою обернення його на свою користь, у період воєнного стану в Україні, в цей же час ОСОБА_5 переліз через паркан, проник на територію вказаного домоволодіння, де побачив два мішки з цільними грецькими горіхами, які і вирішив викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та не може завадити його злочинній діяльності, діючи повторно, він таємно викрав один мішок з грецькими горіхами вагою 23 кг вартістю 20 грн. за 1 кг на загальну суму 460 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим з місця події зник і розпорядився ним на власний розсуд.

За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше сховище.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.10.2022 року близько 14.00 години, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи заздалегідь злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи заздалегідь обізнаним про розташування майна ОСОБА_8 грецьких горіхів, прибув до подвір`я належного їй будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна з метою обернення його на свою користь, у період воєнного стану в Україні, в цей же час ОСОБА_5 переліз через паркан і таким чином проник на огороджену територію вказаного домоволодіння з метою викрадення цільного грецького горіху. Діючи повторно, він взяв один мішок з грецькими горіхами вагою 20 кг вартістю 20 грн. за 1 кг на загальну суму 400 грн. і попрямував з ним до паркану, маючи на меті залишити територію домоволодіння ОСОБА_8 непоміченим, однак в цей час неправомірні дії ОСОБА_5 були помічені ОСОБА_8 . Вона намагалась його зупинити, але з метою доведення свого умислу до кінця ОСОБА_5 , не маючи на меті повертати викрадене майно ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним, продовжив свої протиправні дії, спрямовані вже на відкрите викрадення чужого майна, переліз через паркан з викраденим мішком грецького горіху, не реагуючи на крик та вимоги останньої щодо негайного повернення вкраденого. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 400 грн.

За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше сховище.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинений злочин від 10.10.2022 року; протокол огляду місця події від 10.10.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , з подвір`я якого викрадено горіхи; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту ОСОБА_11 .

Наведені доказі стороною захисту не оспорювались, як і обґрунтованість підозри.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 с. 186 та ч.4 ст. 185 КК України, тобто підозра є обґрунтованою. Кваліфікація за ч.4 обох статей за ознакою вчинення злочинів в умовах воєнного стану підтверджується тим, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 за № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, в подальшому також продовжено на 90 діб. Кваліфікація за ознакою повторності підтверджується довідкою про судимості та копіями попередніх вироків суду.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за один з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

ОСОБА_5 не був затриманий в наданому кримінальному провадженні.

Про підозру у вчиненні зазначених вище злочинів йому повідомлено 25.10.2022 року.

ОСОБА_5 має негативну репутацію, про що свідчить наявність у нього непогашеної судимості, невідбутого покарання, систематичне протягом короткого відрізку часу вчинення корисливих злочинів; відсутність постійного місця роботи та самостійних засобів до існування; відсутність усталених зв`язків. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і від суду. Обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з врахуванням того, що нові злочини вчинені в період умовно-дострокового звільнення від покарання. Також він може впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні, оскільки такі особи ще не давали свої покази безпосередньо суду. Підозрюваний знайомий з ними, знає, де вони проживають. Також очевидна можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, так як ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, що вказує на свідоме неодноразове порушення загальноприйнятих норм поведінки та схильність його до вчинення крадіжок.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо; підозрюється у вчиненні злочинів, аналогічних тим, що вчиняв раніше; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відсутні дані про те, що підозрюваний працює, має заробіток, постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки з особами позитивної характеристики. Як він сам пояснив, вчинив злочини, тому що друзі збили його з пантелику, тобто він здатен підпадати під негативний вплив. Вдруге він вчинив злочин під час іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду. В даний час вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення від покарання, тобто вперто не бажає стати на шлях виправлення. Тож у суду відсутні підстави вважати, що він, не будучи під вартою, буде працювати, а не продовжувати злочинну діяльність. Також не заслуговує на увагу твердження підозрюваного про те, що його матері потрібна його допомога, тому що вона проживає одна. Так, матері обвинуваченого 45 років, з його слів вона працює, не має інвалідності, має ще одного сина, якому 18 років. Прагнення підозрюваного піти на службу в ЗСУ суд також оцінює критично, тому що маючи бойовий досвід, по звільненню з місць позбавлення волі він не пішов служити за мобілізацією, не звертався до військомату, тобто його заява не щира.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає ОСОБА_5 заставу, яку ним може бути внесено протягом усього часу тримання під вартою, Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, застава визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи розмір завданої злочинами матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , а також враховуючи дані про його особу та матеріальний стан, суд визначає заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, але не довше, ніж до 25 грудня 2022 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи. Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Строк дії ухвали до 25 грудня 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: