Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8

сторони захисту - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №000912, внесеному до ЄРДР 25.07.2021 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Херсон, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 1) 21.11.2002 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. ст. 69, 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з конфіскацією майна. 21.01.2003 року ухвалою апеляційного суду Сумської області вирок змінено: вважати, що засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. ст. 69, 70, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 2) 15.08.2007 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296 КК України, до покарання у виді арешту на строк 4 місяці; 3) 08.10.2009 року Ленінським районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 263, ст. ст. 75, 76 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. 18.02.2010 року постановою Лебединського районного суду Сумської області направлений до місць позбавлення волі строком 2 роки. Звільнений умовно-достроково 19.08.2011 року на невідбутий строк 6 місяців; 4) 22.03.2012 року Ленінським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі; 5) 27.06.2012 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць 2 дні. Звільнений 21.02.2013, по відбуттю строку покарання; 6) 22.12.2014 Ленінським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, -

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 27.07.2021р.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останнього, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 25.07.2021 в період з 03:00 до 05:00 годин (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Так, ввечері 24.07.2021р. ОСОБА_7 прийшов за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , з метою спільного проведення дозвілля та розпивання алкогольних напоїв. Перебуваючи у зазначеній квартирі, ОСОБА_7 зайшов до однієї з кімнат, де перебували його знайомі ОСОБА_11 та її співмешканець ОСОБА_9 , з якими почав розпивати алкогольні напої.

Після чого, близько 03 години 25.07.2021, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відчуваючи раптово виниклу особисту неприязнь до останнього, вирішив спричинити ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік останнього, який лежав на матраці на правому боці, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, своєю правою, лівою ногою та правою рукою наніс не менше восьми ударів в область голови, тулуба та лівої руки ОСОБА_9 .

В результаті своїх вищезазначених умисних дій, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження, які виникли незадовго до настання смерті, за механізмом удар-стиснення, від дії тупих предметів, з обмеженою контактною поверхнею:

A) ушкодження живота: крововилив в підшкірно-жировій клітковині на лівій бічній стінці живота; черезкапсулярний розрив селезінки; крововилив в селезінково-діафрагмальній зв`язці.

Б) ушкодження грудей: переломи 11-12 ребер зліва по задній пахвовій лінії, переломи 2-3 ребер зліва по лопатковій лінії, переломи 2-5 ребер зліва по середньоключичній лінії із синцем в їх проекції.

B) ушкодження голови: синці в ділянці лівої брови, також охоплюючи верхнє повіко лівого ока; в лівій виличній ділянці; на передній поверхні лівої вушної раковини в верхній частині; на правій половині обличчя, охоплюючи білявушну та нижньощелепну ділянки; на слизовій оболонці губи зліва.

Г) ушкодження лівої руки: синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині та на тильній поверхні лівої кисті.

Після спричинення зазначених тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 пішов з вказаної квартири, не надавши будь-якої медичної допомоги ОСОБА_9 та не повідомивши нікого про дану подію, а останній продовжив лежати на матраці, де в подальшому і помер.

Смерть ОСОБА_9 настала від розриву селезінки, з крововтратою і шоком.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, які її подала

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03.02.2022 року і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що до кімнати потерпілого ОСОБА_9 . Обвинувачений прийшов зранку 24.07.2021 р. та знаходився лише до 15 год. 00 хв. цього ж дня, це підтверджується показаннями обвинуваченого, свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що зайшовши приблизно о 21 год. 24.07.2021 р. до кімнати потерпілого, окрім ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_11 , нікого не побачив.

Вказує, що потерпілому ОСОБА_9 обвинувачений дійсно наніс 2 удари по обличчю та тулубу, але не в період з 03 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. 25.07.2021 р., а до 15 год. 00 хв. 24.07.2021 р., що підтверджується показаннями обвинуваченого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Вважає, що в кімнаті разом з потерпілим в ніч з 24.07.2021 р. на 25.07.2021 р. знаходився невстановлений досудовим розслідуванням чоловік, який і міг бути причетний до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, як вбачається з показань свідка ОСОБА_16 .

Наголошує на тому, що під час судового розгляду даного кримінального провадження не були встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 - не оскаржений.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити вирок без змін; обвинуваченого та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу та просили її задовольнити; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши і перевіривши справу, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за викладених у вироку обставин ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених у судовому засіданні.

Зокрема суд на підтвердження своїх висновків послався на наступні джерела доказів:

- протокол огляду місця події (трупа) від 25.07.2021 р., відповідно до якого було оглянуто труп чоловіка, який знаходиться в кімнаті кв. АДРЕСА_4 , а також оглянуто загальну обстановку у квартирі (т. 1 а.с. 50-64);

- висновки експерта № 012-121-3483-2021 від 20.08.2021 р. № 011-3483-2021 від 18.08.2021 р., відповідно до яких при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено:

A) ушкодження живота: крововилив в підшкірно-жировій клітковині на лівій бічній стінці живота; черезкапсулярний розрив селезінки; крововилив в селезінково-діафрагмальній зв`язці.

Б) ушкодження грудей: переломи 11-12 ребер зліва по задній пахвовій лінії, переломи 2-3 ребер зліва по лопатковій лінії, переломи 2-5 ребер зліва по середньоключичній лінії, із синцем в їх проекції.

B) ушкодження голови: синці: в ділянці лівої брови, також охоплюючи верхнє повіко лівого ока; в лівій виличній ділянці; на передній поверхні лівої вушної раковини в верхній частині; на правій половині обличчя, охоплюючи білявушну та нижньощелепну ділянки; на слизовій оболонці нижньої губи зліва.

Г) ушкодження лівої руки: синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, та на тильній поверхні лівої кисті.

- висновок експертного дослідження № 061-1236-2021 віл 10.08.2021 р., яким проведено гістологічне дослідження внутрішніх органів з трупу ОСОБА_9 (т.1 а.с.82-83);

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 р., відповідно якого свідок ОСОБА_17 показала про відомі їй обставини смерті свого цивільного чоловіка ОСОБА_9 , а саме нанесення ОСОБА_7 йому ударів (т. 1 а.с. 66-70, т. 1 а.с. 71 - диск з відеозаписом);

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 р., відповідно до якого ОСОБА_7 за участю захисника показав як він наніс удари ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 93-97, т. 1 а.с. 98, 99 - диски з відеозаписами);

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.07.2021 р. в ході якого ОСОБА_7 за участю захсиника, який повторно показав про обставини нанесення ударів ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 100-104);

- копія картки виклику та картки виїзду ШМД (т. 1 а.с. 106, 107);

- висновок судово-психіатричного експерта №467 відповідно до якого ОСОБА_7 в період часу до якого відноситься правопорушення, будь-яким хронічним чи тимчасовим психічними розладами не страждав. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 у даний час будь-яким хронічним психічним розладом не страждає, за своїм психічним станом може правильно сприймати обставини, які мають значення для цієї справи і давати правильні свідчення. ОСОБА_7 за своїм психічним станом може приймати участь у судовому засіданні та не потребує застосування до нього будь-яких примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_7 алкогольної і будь-якої наркотичної залежностями не страждає. Вживання підекспертним спиртних напоїв носить характер епізодичного зловживання спиртними напоями (F 10.1), у зв`язку з чим підекспертний проведення йому алкогольної та протинаркоманічної терапії не потребує. У ОСОБА_7 не виявлено психічних протипоказань та проведення йому протиалкогольної чи протинаркоманічної терапії. ОСОБА_7 здатен вірно сприймати обставини, які мають значення для провадження, та надавати щодо них свідчення. ОСОБА_7 у період правопорушення, у якому на даний час підозрюється, не знаходився у стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку. (т. 1 а.с. 140-142);

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 121 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їх достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд у мотивувальній його частині виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, слід зазначити наступне.

Твердження сторони захисту, що обвинувачений дійсно наніс 2 удари по обличчю та тулубу, але не в період з 03 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. 25.07.2021 р., а до 15 год. 00 хв. 24.07.2021 р., спростовуються протоколами проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 . Так, суд першої інстанції в повній мірі дослідив та надав оцінку протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 року, який був розпочатий о 20 год. 15 хв. та закінчений о 20 год. 23 хв., у якому безпосередньо ОСОБА_7 не вказував, що знаходився у квартирі з потерпілим до 15 год. 00 хв., а навпаки вказав, що перебував там близько 4 год. 00 хв. 25.07.2021 року, що збігається із часом смерті ОСОБА_9 , встановленого судово-медичною експертизою, та безпосередньо зазначив, що він наніс своєю лівою і правою рукою близько 3-4 ударів в область голови та один удар ногою в область тулуба.

Крім того, згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 26.07.2021 року, який був розпочатий о 19 год. 57 хв. та закінчений о 20 год. 05 хв., який також належним чином оцінений місцевим судом, вона вказує, що саме близько 4 год. 00 хв. 25.07.2021 року обвинувачений ОСОБА_7 знаходився разом з нею та ОСОБА_9 в квартирі та наніс щонайменше п`ять ударів ногою в область голови та щонайменше п`ять ударів в область лівої частини тулубу останньому.

Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначними для скасування вироку суду.

Місцевий суд у ході розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ретельно перевірив та дослідив матеріали провадження, а також належним чином обґрунтував рішення з наведенням докладних мотивів. Отже, вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

При цьому, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, цілком відповідає меті та загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. ст. 50, 65 КПК України.

Так, враховуючи викладене, оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, апеляційну скаргу адвоката необхідно залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20