Справа № 991/1182/23
Провадження № 1-кс/991/1194/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

09.02.2023 до Вищого антикорупційного суду засобами поштового зв`язку надійшла скарга ОСОБА_2 від 06.02.2023 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за її заявою від 02.02.2023. Скаржниця просила зобов`язати уповноважену особу НАБ України виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення скарги, з огляду на таке.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Заявником у скарзі зазначено про невиконання уповноваженими особами НАБ України вимог ст. 214 КПК України стосовно внесення відомостей до ЄРДР, на підставі її заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 02.02.2023.

У своїй заяві ОСОБА_2 зазначає про те, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також агентство з нерухомості «Город», незаконно отримали приміщення (квартири) комунальної власності, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Харків. Після привласнення вказаного вище майна, Шкільові розташували у цих приміщеннях ТОВ «Город» (АН «Город»). З цього часу на сім`ю ОСОБА_2 розпочався тиск, метою якого було виселення та відчуження квартири, яка належить їй на праві власності. На обґрунтування своїх доводів заявниця посилалась на відповідні документи, які додала до самої заяви. Також зазначила про факт вбивства її рідних та визнання після цих подій належної їй квартири спірною. Керування цими діями здійснюється безпосередньо директором комунального підприємства «Жилкомсервіс» ОСОБА_6 . Легалізація незаконно придбаного нерухомого майна вже почалась, квартири переобладнуються під готель та використовуються як нелегальний хостел. Податки сплачуються в заниженому розмірі. Вказаними діями, зазначені у заяві особи, на думку заявниці, вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст. 191 та ст. 209 КК України.

За приписами ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК України.

Корупційними вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу; кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366-2 та ст.366-3 цього Кодексу (примітка до статті 45 КК України).

Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях стосовно кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачені умови, наявність хоча б однієї з яких повинна мати місце, при вирішенні питання про підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду щодо корупційних кримінальних правопорушень, передбачених вищезазначеними статтями Кримінального кодексу України, а саме: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п.1); за розміром предмета кримінального правопорушення або розміру завданої шкоди, якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків (п.2); за службовою особою, щодо якої вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст.369 або ч.1 ст.369-2 КК України (п.3).

Отже, слідчі судді Вищого антикорупційного суду не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, які не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України.

Зважаючи на те, що у скарзі ОСОБА_2 мова йде про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 та ст. 209 КК України, зокрема директором комунального підприємства «Жилкомсервіс», однак, відсутні відомості про те, що: 1) таке підприємство відноситься до суб`єктів великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи передбачений такий суб`єкт злочину у п. 1 ч. 5 ст.216 КПК України; 2) діями зазначених вище осіб завдано шкоди, яка у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підстави і процесуальні повноваження з розгляду цієї скарги у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні.

Частиною 2 статті 304 КПК України закріплено, що скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подана скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки вона не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що враховуючи обставини, які мають місце у цій справі, скарга на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, має подаватись до місцевого суду, в порядку ч.3 ст.32 КПК України, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Національне антикорупційне бюро України (м. Київ, вул. В. Сурикова, 3), а саме до Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 33-1, 303-304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Повернути ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) матеріали скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7