Справа № 638/2920/22
Провадження №1-кп/638/1082/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
28 квітня 2022 року приблизно о 17 годині ОСОБА_5 перебував поблизу будинку №30 по пр. Л.Свободи м. Харкова, де на зупинці громадського транспорту на проїжджій частині побачив автомобіль марки «ГАЗ-24» державний номерний знак НОМЕР_1 . Підійшовши до вказаного автомобілю, останній побачив, що двері не зачинені, ключі від нього знаходяться у замку запалення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що за його діями не спостерігають сторонні особи, відчинив дверцята та сів в середину автомобіля. Далі, використовуючи ключі, які знаходилися у замку запалення, завів двигун автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив власнику авто потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7310 грв..
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положенням ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до норми частини згаданої статті недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у незаконному заволодінню транспортним засобом та кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, та згідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, дані про особу, а саме, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрацію, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимий; також врахована думка потерпілого, який матеріальних претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, є призначення покарання за ч.1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характер злочинного діяння, з огляду на особу винного, наявності обставин, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки, позиції потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні покладаються на обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ автомобіль «ГАЗ-24» бежевого кольору НОМЕР_1 , який переданий під збережену розписку вважати повернутим володільцю.
Витрати в розмірі 514,86 грв. на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 18.05.2022 року №СЕ-19/121-22/5196-АВ стягнути з ОСОБА_5 ..
Вирок суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку поданя апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий