Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 316/1999/21
Провадження №: 1-і/332/42/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Дніпровка, Василівського (Кам`янсько-Дніпровського) району, Запорізької області, громадянки України, освіта середня, офіційно не працевлаштованої, розлученої, неповнолітніх або малолітніх дітей не має, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 19.03.2023 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та незаконно вплинути на свідків, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченої.

У зв`язку з чим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та надала аналогічні пояснення, що вказані у клопотанні.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації та проживання обвинуваченої або на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що ризики,якими обґрунтовує прокурор необхідність продовження строку тримання під вартою є недоведеними та формальними.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000191 від 06.05.2021 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.05.2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні» з урахуванням положень ст.3 Конституції України та на підставі наказу голови Василівського районного суду Запорізької області № 3 від 28.02.2022 року Василівським районним судом Запорізької області тимчасово зупинено здійснення судочинства.

На підставі розпорядження Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2023 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено по 19.03.2023 (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивувала своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченої даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція статті 115 частини 1 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійними підставами для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, розлучена, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, а отже має слабкі соціальні зв`язки, що вказує на те, що обвинувачена може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності, тобто переховуватися від суду.

Відсутність постійного джерела доходів та суворість очікуваного покарання у рамках висунутого обвинувачення, зокрема за правовою кваліфікацією - умисне вбивство, підвищує ризик переховування обвинуваченої і вказує на неможливість зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий.

Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачена знайома та підтримувала з ним товариські стосунки, а тому ризик певних дій з боку обвинуваченої може перешкодити кримінальному провадженню, що вплине на встановлення обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останньої, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом також узято до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 травня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, а обвинуваченій надіслати поштою до ДУ «Кропивницького слідчого ізолятора».

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачена, яка перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 16 березня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1