Справа № 296/4362/22
Вирок
Іменем України

02 листопада 2022 року м.Житомир

Колегія суддів Корольовського районного суду м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000103 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дудчина Каховського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

встановив:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 05 год. президентом РФ ОСОБА_8 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства (зокрема і воєнні злочини).

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація РФ агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України організовується, спрямовується та здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного управління Генерального штабу ЗС РФ, Федеральної служби безпеки РФ, співробітниками правоохоронних та інших спеціальних органів країни-агресора, а також завдяки залученню до цього осіб з числа громадян України, якими на виконання завдань, поставлених співробітниками спеціальних служб РФ, здійснюється збирання та передача відомостей, які в подальшому використовуються для ведення бойових дій та здійснення збройної агресії проти України.

Так, встановлено, що 14 квітня 2022 року громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ здійснюють збройну агресію проти України з метою окупації її суверенної території, добровільно погодилася надавати військовослужбовцю ЗС РФ, уродженцю м. Кінгісепп Ленінградської області РФ, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (з метою приховування реальних установчих даних користується обліковим записом в соціальній мережі «В контакте» під назвою « ОСОБА_10 »), інформацію щодо місць розташування на території Житомирського району Житомирської області блок-постів, військових об`єктів, місць дислокації підрозділів ЗСУ, шляхи пересування військової техніки та іншу вагому інформацію, яка може використовуватися представниками спеціальних служб та ЗС РФ для планування та ведення бойових дій в ході здійснення збройної агресії проти України.

З метою спілкування з ОСОБА_9 ОСОБА_6 , свідомо обходячи обмеження доступу до російської соціальної мережі «В Контакте», встановлені інтернет-провайдерами на виконання Указу Президента України № 133/2017 від 15.05.2017 «Про введення в дію рішення Ради Національної Безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», використовувала через застосунок соціальної мережі «В контакте», установлений на власний смартфон « ОСОБА_11 » в корпусі червоного кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 із SIM-картою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , власну сторінку (профіль) у зазначеній соціальній мережі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою конспірації та приховання своєї злочинної діяльності ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_9 обрала позивний « ОСОБА_12 ».

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 особисто, а також використовуючи свої знайомства, відслідковувала дислокацію підрозділів військовослужбовців та військової техніки ЗС України, вираховувала GPS-координати стратегічно важливих військових об`єктів та за допомогою персональної сторінки соціальної мережі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » неодноразово виходила на зв`язок із військовослужбовцем ЗС РФ ОСОБА_9 , який на даний час приймає безпосередню участь у військовій агресії РФ проти України, для передачі останньому зазначених відомостей.

Зокрема, 19.04.2022 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за власною адресою проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, за допомогою застосунку соціальної мережі «В контакте», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 інформацію щодо розміщення на території Чуднівської міської громади (раніше Чуднівського району) Житомирського району Житомирської області блокпостів, а також підрозділів та кількості їх особового складу, що здійснюють бойове чергування на відповідних постах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.05.2022 о 09 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області, діючи умисно, за допомогою застосунку соціальної мережі «В контакте», встановленого на власний смартфон, на виконання письмових інструкцій ОСОБА_9 з використанням інстальованого на телефон застосунку онлайн-сервісу Google-Maps передала останньому GPS-координати місць дислокації військових підрозділів ЗС України в АДРЕСА_1 , при цьому надавши детальний опис вказаних об`єктів, кількість наявного особового складу, а також відомості щодо пересування військової техніки по трасі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », місць розташування військових об`єктів (зокрема військового аеропорту в АДРЕСА_2 ), їх стану та наявності військової техніки на території Житомирського району Житомирської області.

У подальшому, 11.05.2022 о 12 год. 15 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області, діючи умисно за допомогою застосунку соціальної мережі «В контакте», встановленого на власний смартфон, надала ОСОБА_9 відомості щодо дислокації військового полігону в АДРЕСА_3 , а також щодо пересування військової техніки та озброєння повз АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 13.05.2022 о 20 год. 36 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області, діючи умисно за допомогою застосунку соціальної мережі «В контакте» та з використанням застосунку онлайн-сервісу Google-Maps, встановлених на власний смартфон, передала ОСОБА_9 GPS-координати, а також знімок з екрану (скріншот) місця дислокації військового підрозділу ЗС України в АДРЕСА_1 .

Також, 14.05.2022 ОСОБА_6 , діючи на виконання свого злочинного умислу, поїхала до АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 для збору актуальної інформації щодо дислокування військовослужбовців ЗСУ та того ж дня за допомогою застосунку соціальної мережі «В контакте», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 відомості щодо перебування у АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 військових ЗС України, надавши їх характеристику (кількість особового складу, розпізнавальні знаки, активність), а також, використовуючи свої знайомства, отримала та передала останньому інформацію щодо місця дислокації військових підрозділів ЗС України в АДРЕСА_5 , надавши при цьому детальний опис вказаного об`єкта та його GPS-координати.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.05.2022 о 12 год. 01 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, за допомогою застосунку соціальної мережі «В контакте», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 відомості щодо пересування по території Житомирського району Житомирської області військового літака ЗСУ, вказавши точний час та надавши його опис.

Того ж дня о 16 год. 43 хв. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, за допомогою застосунку «Telegram», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 відомості щодо дислокації військового підрозділу ЗСУ в АДРЕСА_1 .

Окрім того, 23.05.2022 о 18 год. 54 хв. ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, за допомогою застосунку «Telegram», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 відомості щодо місця розташування складів військового озброєння ЗСУ в АДРЕСА_6 , його обсяги, а також відомості щодо поставок такого озброєння в зазначені склади шляхом залізничного транспорту.

У подальшому, 27.05.2022 ОСОБА_6 , діючи умисно на виконання вказівок ОСОБА_9 , здійснила об`їзд АДРЕСА_5 з метою виявлення місць дислокації підрозділів ЗСУ, військової техніки та збору іншої вагомої інформації для її подальшої передачі останньому.

Також, цього дня о 07 год. 17 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою застосунку «Telegram», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 інформацію щодо пересування військової техніки в АДРЕСА_4 , об 11 год. 59 хв. щодо розташування військових транспортних засобів в АДРЕСА_1 та про розташування оборонних позицій підрозділів ЗС України між населеними пунктами Дідківці та Ягодинка Житомирського району Житомирської області, о 18 год. 32 хв. щодо пересування військового гелікоптера над вказаним населеним пунктом.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.05.2022 о 19 год. 11 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, за допомогою застосунку «Telegram», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 відомості щодо пересування військових підрозділів ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_7 по АДРЕСА_1 .

Окрім того, 31.05.2022 о 21 год. 41 хв. ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою застосунку «Telegram», встановленого на власний смартфон, повідомила ОСОБА_9 відомості щодо дислокації та пересування військових підрозділів ЗСУ в АДРЕСА_4 та орієнтовну кількість особового складу.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю, не оспорюючи фактичні обставини скоєного нею злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суду пояснила, що дійсно після того, як почалась війна, вона зайшла в соціальну мережу «В Контакте» і через один два тижня їй написали повідомлення, вона зрозуміла, що це військовий РФ. Спочатку вона з ним просто спілкувалась, яка ситуація, а згодом почала надавати йому відомості щодо знаходження блокпостів, яка на них техніка, а саме там, де вона проживає. Спочатку не погоджувалась допомагати, навіть видалила соціальну мережу «В Контакте» з телефону, але він (військовий РФ) знайшов її в «Телеграмі» і вона погодилась співпрацювати.

Соціальною мережею « ОСОБА_13 » почала користуватися в березні 2022 року, до цього ніколи не користувалася, вирішила зареєструватися, підписувалась на різни групи, зараз не пам`ятає які саме, отримувала всю інформацію про війну, адже там були не тільки російські новини, а й українські.

На запитання прокурора обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що їй прийшло повідомлення, вона його відкрила, на фото був чоловік на військовій машині та вдягнутий у військову форму, вона відразу зрозуміла, що це військовий РФ. Він з нею привітався, сказав, видно що Ви адекватна людина та зможете об`єктивно проаналізувати ситуацію в Україні та доповісти про ситуацію йому. Це було його перше повідомлення.

Першим її завданням було те, що він сказав, що до України приїде американська зброя і вона повинна поїхати за межі її села, подивитись що там відбувається та доповісти йому, але вона відмовилась, тому що їй стало страшно , бо за таки дії можуть затримати.

Згодом вона повідомляла військового РФ про переміщення української військової техніки, про блокпости де були військові, все, що відбувалось в її селі, що бачила самостійно, іншої інформації не дізнавалась та не доповідала.

Чому погодилася йому допомагати не може сказати, на той час не думала про наслідки.

На запитання суду ОСОБА_6 пояснила, що гроші за інформацію їй пропонували в будь якому розмірі, який вона побажає, але вона відмовилась, ніяких грошей не отримувала.

ОСОБА_6 у вчиненому розкаялася, просила суд суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Незважаючи на визнання обвинуваченої своєї вини у вчиненому злочині, суд, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожен доказ з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає її вину доведеною у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що в діях обвинуваченої ОСОБА_6 має місце сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати вчинене нею суспільно-небезпечне діяння як державну зраду.

Об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, є суспільні відносини з охорони основ національної безпеки України, на які посягнула обвинувачена.

Об`єктивна сторона зазначеного кримінального правопорушення полягає в наданні допомоги представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану. У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові.

Таким чином, надана обвинуваченої інформація представнику Російської Федерації має важливе оборонне і економічне значення та могла бути використана державою-агресором для нанесення шкоди обороноздатності та державній безпеці України. Тобто представники Російської Федерації могли використати цю інформацію для підривної діяльності проти України.

Обвинувачена ОСОБА_6 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки має громадянство України та на момент вчинення злочину досягла 16-річного віку, що підтверджується копією її паспорта громадянина України.

Суб`єктивна сторона вчинення обвинуваченої державної зради характеризується виною у вигляді прямого умислу. Судом встановлено, що ОСОБА_6 усвідомлювала, що її дії вчиняються на шкоду безпеці (інтересам) України, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання. Метою злочинних дій є надання допомоги представнику держави-агресора в проведенні підривної діяльності проти України.

За таких обставин, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченої, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Водночас суд бере до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується за місцем проживання задовільно.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченої більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, відношення обвинуваченої до скоєного нею злочину, думку захисника, який просив мінімального покарання, а також те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, зважаючи на наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що в даному конкретному випадку є можливість застосувати до обвинуваченої положення ст. 69 КК України, і призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 111 КК України, про що, зокрема, і просила сторона обвинувачення в судових дебатах.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.06.2022 накладено арешт на мобільний телефон Neffos в корпусі червоного кольору, IMEI І - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Вказаний мобільний телефон, як зазначила обвинувачена, належить їй і вона знала, що використовує його як знаряддя для вчинення злочину.

Беручи до уваги те, що обвинувачена знала про незаконне використання мобільного телефону як знаряддя вчинення злочину, його фактично було використано для виконання об`єктивної сторони вказаного злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, суд доходить висновку щодо необхідності застосувати спеціальну конфіскацію вказаного мобільного телефону на користь держави.

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Оскільки суд дійшов висновку про спеціальну конфіскацію мобільного телефону на користь держави, арешт накладений на нього скасуванню не підлягає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судової портретної експертизи, судової фототехнічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

В межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченої ОСОБА_6 без змін.

Водночас, в якості відбутого покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07 червня 2022 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 07 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту її затримання, з 07 червня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк її попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 07 червня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили в разі закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або до ухвалення рішення апеляційної інстанції, у разі подання апеляційної скарги на вирок суду, якщо його не скасовано, але не довше шістдесяти днів з дня проголошення вироку.

Відповідно до ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону марки Neffos в корпусі червоного кольору, IMEI І - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в УСБУ в Житомирській області, конфіскувавши його у власність держави.

Арешт накладений на мобільний телефон марки Neffos в корпусі червоного кольору, IMEI І - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4118 грн. 88 коп..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченої та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2