Справа № 277/1149/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 15.12.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Садки Ємільчинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, не працює, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

15 грудня 2022 року приблизно о 17 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення аптеки ФОП « ОСОБА_5 », що за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме велосипеда марки «Аист», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня без розриву в часі, ОСОБА_4 підійшов до аптеки ФОП « ОСОБА_5 », а саме до бетонного пандусу, на якому знаходиться перило біля якого був припаркований велосипед «Аист», який належить ОСОБА_6 , вартістю 1766 грн. 33 коп. та взявши його в руки повів у невідомому напрямку, таким чином таємно викрав його, після чого залишив місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим велосипедом «Аист» розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1766 грн. 33 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 15.12.2022 року приблизно о 17 год. 00 хв. він перебував в смт Ємільчине на вул. Соборній, де біля аптеки побачив велосипед, якого вирішив викрасти для того, щоб доїхати додому та в подальшому їм користуватися. Підійшовши до велосипеда, він взяв його в руки та поїхав на ньому додому. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, вказала, що збитки їй відшкодовані, просила суворо не карати обвинуваченого.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливий тяжкий злочин, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, встановленого в санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Речовий доказ: велосипед «Аист», який переданий під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній у власності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1