печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

08 серпня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи в інтересах, якої подано скаргу - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ Національної поліції України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001159 від 19.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність слідчого ГСУ Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0001159 від 19.03.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів скарги, адвокат посилається на те, що 21.06.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року було проведено обшук приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено речі, які в подальшому повернуто не було, й арешт на не накладався.

В засіданні представник особи в інтересах, якої подано скаргу - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав наведених в ній.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився з невідомих причин.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника особи в інтересах, якої подано скаргу, дослідивши матеріали провадження за скаргою та надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001159 від 19.03.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 163 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 171 ч. 5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1-) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, особа дії якої оскаржуються в засідання не з`явилася та будь-яких доказів з приводу правомірності своїх дій слідчому судді не надала.

В силу положень КПК України на сторін кримінального провадження покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Зважаючи на вищевказане, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 169, 236, 303, 305 - 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ Національної поліції України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001159 від 19.03.2018 року, - задовольнити частково.

Копію скарги адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ Національної поліції України щодо неповернення тимчасово вилученого майна, направити процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 0001159 від 19.03.2018 року, для прийняття процесуального рішення в порядку ст. 169 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1