28.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/6098/22
Провадження № 1-кп/205/908/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002162 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карла Лібкнехта Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.12.2020 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливого злочину, судимість за який не погашена в передбаченому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

З 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який було продовжено 17.05.2022 Указом Президента № 341/2022 на 90 діб, про що ОСОБА_3 був обізнаний.
04.08.2022, близько об 15 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу відділення AT КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Івана Мазепи, буд. 34, помітив раніше йому незнайому жінку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і в цей час в нього виник умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.
В той же день, близько 16:03 год., реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_3 пройшов за ОСОБА_9 у перший під`їзд буд. АДРЕСА_3 , де на сходовій клітині першого поверху він підійшов до ОСОБА_8 та, намагаючись подавити волю потерпілої до спротиву, штовхнув останню обома руками в область плечей, від чого ОСОБА_10 впала на сходи, від чого отримала тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден на шкірі над верхньої губою по центру та дещо праворуч, на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на передній поверхні правої гомілки у верхній третині; двох синців на задній поверхні правого плеча на межі середньої та нижньої третини, на задній поверхні правого ліктьового суглобу з переходом на плече та передпліччя; синця на передній поверхні правого передпліччя у нижній третині з переходом на променево-зап`ястковий суглоб, на його передню та зовнішню поверхню і частково задню поверхню, які відповідно до висновку експерта № 1432 від 12.08.2022 не є небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень, шо мають незначні скороминущі наслідки. Після чого ОСОБА_3 , утримуючи своєю лівою рукою зап`ястя правої руки потерпілої ОСОБА_11 , вирвав з долоні її правої руки мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy А32 SM-A325F 128 gb Black», вартість якого відповідно до висновку експерта № 4756-22 від 17.08.2022 складає 8617 грн. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 8617 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Прокурор ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 4 серпня 2022 року, близько 15.00 год. він знаходився на пр. Івана Мазепи де побачив незнайому жінку, яка знімала гроші в банкоматі біля відділення Приват Банку. Далі він прослідував за нею з метою пограбування. Коли вона зайшла у під`їзд будинку на АДРЕСА_4 , номера будинку не пам`ятає, він зайшов вслід за нею і в під`їзді вихопив з її рук мобільний телефон. Вказана жінка почала кричати та ухопилася своєю рукою за його руху, намагаючись чинити супротив. Проте він, ОСОБА_3 , вибіг з під`їзду і не озираючись залишив місце злочину. В подальшому він продав викрадений ним мобільний телефон на ринку за 2500 грн., гроші витратив на власні потреби. Також ОСОБА_3 зазначив, що не бачив, щоб потерпіла впала, проте цілком припускає це, оскільки він вибіг з під`їзду не дивлячись на неї.
Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який має судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установлених санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд також вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин після ухвалення попереднього вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 року , яким останній засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в два роки, а тому йому необхідно остаточно призначити покарання із застосуванням вимог ст.71 КК України та до призначеного судом покаранням частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судово-товарознавчу експертизу № 4756-22 від 17.08.2022 року, витрати на які документально підтверджені на загальну суму 755,80 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речовий доказ, яким визнаний диск DVD-R 4.7 GB на якому маються 2 відеофайли з будівлі «Дзюдо Дніпро» - підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді семи років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді одного місяця позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року та остаточно, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді семи років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 9 серпня 2022 року.

До набранням вироку законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 80 копійок витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 4756-22 від 17.08.2022 року.

Речовий доказ, яким визнаний диск DVD-R 4.7 GB на якому маються 2 відеофайли з будівлі «Дзюдо Дніпро» - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1