Справа № 585/2332/22
Номер провадження 1-кп/585/365/22
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

22 листопада 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0001134 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Панфілова Жовтневого району Тургайської області, Республіки Казахстан, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 20.11.2009 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох місяців арешту; 2) 10.03.2011 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 29.12.2014 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 23.05.2013 року умовно-достроково на 8 місяців 30 днів;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0001134 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, оскільки обвинувачений вчинив злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, не працює, за місцем реєстрації не проживає. З 01.12.2016 р. по 28.09.2022 р. перебував у розшуку. Був розшуканий і затриманий у м. Суми 28.09.2022 р. на підставі дозволу суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 вважав за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України нічим не підтверджені.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на 22 листопада 2022 року розгляд кримінального провадження не закінчено з об`єктивних причин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи існують на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України), чи є обґрунтованою підозра.

На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

Відповідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів проти власності, покарання за які передбачено покарання, в тому числі до п`яти років позбавлення волі. Після вчинення злочинів ОСОБА_4 органом досудового розслідування оголошувався в розшук та перебував у розшуку тривалий час.

Таким чином, суд враховує ризик вірогідності переховування ОСОБА_4 від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Судом також взято до уваги, що ОСОБА_4 ніде не працює, постійного джерела доходу не має, тобто забезпечити своє існування не має можливості.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ураховуючи міцність його соціальних зв`язків, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, тяжкість злочинів, в яких він обвинувачується, особу ОСОБА_4 , наявності ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого та/або прокурора, та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого та/або прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити запобіжний захід - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Панфілова Жовтневого району Тургайської області, Казахстан, громадянину України, освіта середня, не одруженому, не працюючому, раніше судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити з урахуванням ч. 1 ст. 197 КПК України, до 20 січня 2023 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23 листопада 2022 року о 13 год. 00 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1