Провадження №1-кп/447/96/23
Справа №447/2439/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000214 від 03.09.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 02.09.2022 близько 17:30 год. перебуваючи неподалік магазину «Грант», що знаходиться за адресою: пр. Шевченка, 28, м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, в ході раптово виниклого конфлікту з невстановленими досудовим розслідуванням дітьми, умисно наніс декілька ударі кулаком в обличчя ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Внаслідок умисних протиправних дій, спрямованих на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме: синець та садно в ділянці правого ока, садна у правій виличній ділянці, що згідно висновку експерта № 883 від 05.09.2022, відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями спричинив легке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Від законного представника потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про проведення судового розгляду у даному кримінальному провадженні без її участі та участі її сина ОСОБА_6 , покази дані на досудовому слідстві підтримує.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт, вимогу про наявність судимостей, згідно якої відомості у базі даних відносно ОСОБА_3 відсутні; довідки про те, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги на його поведінку не надходили; постанову про визнання об`єктів речовими доказами та прилучення їх до кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку та беручи до уваги, що ні прокурор, ні потерпіла не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що прокурор просив обрати обвинуваченому покарання у виді громадських робіт. Судом встановлено, що сторони судового провадження та безпосередньо обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння слідству, обставину, яка обтяжує покарання перебування у стані алкогольного сп`яніння, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального проступку, обставини вчинення кримінального проступку, а також дані про особу обвинуваченого, його слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та призначити йому покарання в межах санкції статті за якою він кваліфікується у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази CD диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1