Провадження №1-кс/369/703/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючої судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000660 від 23.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючої судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000660 від 23.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

В обґрунтування вказаної заяви обвинувачена зазначає, що наявні підстави для відводу головуючої судді ОСОБА_4 , оскільки 03.03.2023 року під час оголошення в судовому засіданні технічної перерви суддя ОСОБА_4 в присутності адвокатів та прокурора ОСОБА_5 вела переговори про хід подальшого розгляду та відмовила у задоволенні заяви обвинуваченої про відвід прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 у розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

Також обвинувачена ОСОБА_3 наголошує, що жодне заявлене нею клопотання залишено суддею ОСОБА_4 без задоволення, поряд з цим, суддею взято до уваги акт, який не має юридичної сили, який на думку обвинуваченої був підроблений прокурором ОСОБА_5 .

Вказує, що під час розгляду зазначеного кримінального провадження у неї з головуючою суддею ОСОБА_4 виник конфлікт інтересів, вважає, що суддя ОСОБА_4 в подальшому не буде неупереджено розглядати кримінальне провадження.

З урахуванням наведених у заяві доводів, керуючись ст. ст. 76, 80, 81 КПК України, обвинувачена ОСОБА_3 просила задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_4 та всього складу суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області від розгляду справи № 752/15879/22 у кримінальному провадженні № 0000660 від 23.10.2021 року.

В судове засідання учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді, не з`явились.

Відповідно до ст. 107 КПК України, у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У ст.ст.75, 76 КПК України визначається перелік підстав, за наявності яких особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, можуть заявити відвід суді (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилаються підозрювана як на підставу для відводу, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ч. 1 ст. 81 КПК України).

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 конвенції має визначатися згідно з (1) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Отже, існує презумпція неупередженості судді. Будь-які сумніви щодо цього мають бути підтверджені відповідними доказами, яким надається об`єктивна оцінка. Безпідставні твердження про неупередженість судді не повинні перешкоджати належному та ефективному розгляду справи по суті у розумні строки.

Право подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії», пункти 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», п. 42).

Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії», п. 43).

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У своїй заяві обвинувачена ОСОБА_3 , як на підставу відводу головуючої судді ОСОБА_4 , посилається на те, що суддею відмовлено у задоволенні заяви про відвід прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , не задоволено жодного заявленого нею клопотання, а також взято до уваги акт, який на думку обвинуваченої, не має жодної законної сили та підроблений прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Поряд з цим, доводи ОСОБА_3 фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючого судді під час розгляду кримінального провадження та діями суду щодо спрямування судового розгляду, відповідно до ст. 321 КПК, будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в заінтересованості, неупередженості або необ`єктивності судді, що не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, а тому ці доводи не можуть бути підставами для відводу слідчого судді відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відтак, наведених заявником міркувань не достатньо, щоб дійти висновку про наявність підстави для відводу судді, передбаченої ч. 1 ст.75 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 321 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючої судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000660 від 23.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1