Справа № 567/552/23
У Х В А Л А

07.04.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

представника лікувального закладу ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву голови спец. ЛК КП "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд Рівненської області із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 звернулася голова спец. ЛК КП "Острозька ОПЛ".

Свою заяву обґрунтовує тим, що в процесі лікування в стані психічного здоров`я ОСОБА_6 не настали такі зміни, які дають змогу вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і тому відносно нього необхідно продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник лікувального закладу заяву підтримав та пояснив, що ОСОБА_6 з 11.09.2020 знаходиться на примусовому лікуванні в КП "Острозька ОПЛ" Рівненської обласної ради у відділенні зі звичайним наглядом. В процесі лікування не настало таких змін в стані психічного здоров`я ОСОБА_6 , які дають змогу вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і тому надання психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо нього необхідно продовжити.

Вказує, що за своїм психічним станом здоров`я ОСОБА_6 участі в судовому засіданні приймати не може, що підтверджується висновком огляду ЛКК №132 від 07.04.2023.

Прокурор в судовому засідання заяву підтримав.

В судовому засіданні захисник проти продовження застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не заперечив.

Заслухавши в судовому засіданні представника закладу охорони здоров`я, прокурора, захисника, які заяву підтримали, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.07.2012 щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 19.10.2017 ОСОБА_6 змінено вид примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на госпіталізацію до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2020 ОСОБА_6 змінено вид примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом на госпіталізацію до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Згідно ухвал Острозького районного суду Рівненської області від 02.02.2021, 10.08.2021, 17.10.2022 щодо ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №08 від 30.03.2023, ОСОБА_6 страждає шизофренією параноїдною, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту. В результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційно-лікувальних заходів у клінічній картині хворого не спостерігається достатня стабілізація його психічного стану. Враховуючи психічний стан хворого, відсутність критики до свого стану та скоєного правопорушення, лікувальна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа "Анатолій Руденко проти України") від 17.04.2014 зазначив, що особа не може вважатися "психічно хворою" та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Статтею 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Зазначене вище передбачено і ч.2 ст.95 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що в процесі лікування, реабілітаційних заходів не наступили зміни в стані здоров`я ОСОБА_6 , які дають змогу вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням та на даний час потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, а саме госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не відпала, то таке лікування йому слід продовжити.

На підставі ст. 95 КК України, керуючись ст. 514, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

заяву задоволити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 6 місяців.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1