Єдиний унікальний номер судової справи 201/8909/20
Номер провадження 1-кп/201/285/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах кримінального провадження, відомості про яке 14 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Донецької області, м. Єнакієво, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3, 5 ст. 27, п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3, 5 ст. 27 п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

28 листопада 2022 року прокурором ОСОБА_11 подано до канцелярії суду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках вказаного кримінального провадження, строком на 60 діб.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор ОСОБА_11 зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, або у вигляді довічного позбавлення волі, а тому продовжують існувати враховані при обранні та подальшому продовженні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_7 може переховуватись від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованого злочину, може незаконно впливати на свідків, які допитані в ході досудового розслідування та безпосередньо вказують на обвинуваченого.

При цьому, прокурор ОСОБА_11 у клопотанні зазначив, що наведені ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_7 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

Окрім того, в обґрунтування доводів клопотання прокурор ОСОБА_11 зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п. 1, п. 5, п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, або у вигляді довічного позбавлення волі, а тому продовжують існувати враховані при обранні та подальшому продовженні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_8 може переховуватись від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованого злочину, а також те, що останній після вчиненого злочину намагався перетнути державний кордон, незаконно впливати на свідків, які допитані в ході досудового розслідування та безпосередньо вказують на обвинуваченого.

При цьому, прокурор ОСОБА_11 у своєму клопотанні зазначив, що наведені ним ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_8 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просила продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подані прокурором ОСОБА_11 клопотання, просив їх задовольнити та продовжити запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на 60 днів.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти продовження його підзахисним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому зазначив, що ризики прокурором належним чином не обґрунтовані, доводи, вказані в обвинувальному акті про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення є сумнівними, за своїм характером є припущеннями і по суті базуються на показаннях лише однієї особи ОСОБА_12 , які слідством перевірені не були. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження винуватості його підзахисних у вчиненні інкримінованого злочину, а твердження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що вони цих злочинів не вчиняли, та в день інкримінованих їм подій перебували вдома у м. Синельникове, жодним чином не спростовані стороною обвинувачення. Окрім цього, посилався на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є не молодими людьми, мають ряд тяжких хронічних захворювань, потребують відповідного обстеження та належного лікування, яке в умовах ДУ «ДУВП № 4» є неможливим. Також посилався на те, що його підзахисні мають міцні соціальні зв`язки, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одружені і мають на утриманні дітей. Також зазначив, що обвинувачені не мають наміру переховуватись від суду, а також будь-яким чином впливати на свідків, оскільки анкетні відомості останніх змінені. З урахуванням наведених ним доводів, просив змінити його підзахисним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та з можливістю відвідування медичних закладів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував проти продовження його підзахисному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повністю підтримав позицію захисника ОСОБА_9 та зазначив, що це спільна позиція сторони захисту. Просив застосувати до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначив, що доказів на підтвердження його вини прокурором не надано, також зазначив, що у нього наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки він одружений, має доньку та внука, до арешту працював неофіційно, у зв`язку з чим просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника адвоката ОСОБА_9 , зазначив, що докази на підтвердження його вини у вчиненні інкримінованого злочину відсутні, допитані в судовому засіданні свідки не вказують прямо на нього як на особу причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Просив суд звернути увагу на формальний підхід прокурора при складанні клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор вкотре у своєму клопотанні зазначає про його намагання після вчинення злочину перетнути державний кордон, однак вказаний факт уже був неодноразово спростований.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, під час досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк якого в подальшому був неодноразово продовжений ухвалами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2021 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосований під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений строком на 60 днів, до 06 березня 2021 року включно, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що враховані при обранні та подальшому продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Поряд із цим, колегією суддів приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, направленого проти життя осіб та вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, докази по якому ще не досліджені, один із потерпілих та свідки по справі не допитані, а, отже, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків.

Водночас, колегією суддів враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

А отже, наведені обставини та дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_7 переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, ступень яких є досить високою.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що враховані при обранні та подальшому продовженні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і продовжують існувати, оскільки обвинувачений обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3, 5 ст. 27 п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Поряд із цим, колегією суддів приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, направленого проти життя осіб та вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, докази по якому ще не досліджені, один із потерпілих та свідки не допитані, а, отже, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків.

Водночас, колегією суддів враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

А отже, наведені обставини та дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_8 переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, ступень яких є досить високою.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання прокурора ОСОБА_11 у своєму клопотанні про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на те, що останній після вчинення злочину намагався перетнути державний кордон, оскільки такі твердження прокурора є необґрунтованими і такими, що не підтверджені жодними доказами.

Більш того, такі твердження вже були предметом перевірки під час розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за результатами якої були повністю спростовані, в тому числі, і стороною обвинувачення, яка підтвердила, що це є технічною помилкою.

Оцінюючи твердження захисника ОСОБА_9 про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, у тому числі, з урахуванням показань свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні повідомив про те, що під час проведення досудового розслідування обмовив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні замаху на вбивство, а також доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження їх вини у вчиненні інкримінованого злочину, та доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що жоден зі свідків, які були допитані судом прямо не вказують на вчинення ним інкримінованого злочину, колегія суддів, як вже неодноразово зазначалося у попередніх судових рішеннях, вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, адже відповідно до вимог ст. 368 КПК України питання щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину вирішується судом лише після дослідження всіх наданих сторонами обвинувачення та захисту доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. При цьому, оцінку наданим доказам стосовно їх належності та допустимості суд також має надати в нарадчій кімнаті.

Окрім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи сторони захисту про наявність у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, зокрема, наявність на утриманні дітей та офіційне працевлаштування до моменту їх затримання, з тих підстав, що такі доводи не підтверджені достатніми доказами.

Крім того, колегією суддів не приймаються до уваги доводи захисника ОСОБА_9 про незадовільний стан здоров`я його підзахисних, ненадання їм належної медичної допомоги в умовах ДУВП № 4, оскільки такі доводи повністю спростовуються інформацією, яка надійшла з Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4, відповідно до якої обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було проведено повне медичне обстеження, надана відповідна медична допомога та вони отримують лікування у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів, зважаючи на те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з урахуванням обставин інкримінованих останньому злочину, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе, у даному випадку, визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 , як того просив захисник ОСОБА_10 .

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінованого правопорушення, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкості покарання, що загрожує останнім, у разі визнання їх винуватими, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих по даній справі, тому звільнення з-під варти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.

Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 10 грудня 2022 року, вважає за доцільне продовжити тримання останніх під вартою строком на 60 днів до 02 лютого 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_11 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 02 лютого 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, є 02 лютого 2023 року включно.

Клопотання прокурора ОСОБА_11 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 02 лютого 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою, є 02 лютого 2023 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 07 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3