Провадження № 1-кс/344/5159/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000343від 06 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, обґрунтовуючи клопотання тим, що Відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000343 від 06 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_7 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 жовтня 2022 року близько 07 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні кімнати житлового будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, з особистих мотивів та мети, вирішила умисно, протиправно заподіяти смерть своєму колишньому чоловікові ОСОБА_7 , тобто вчинити його вбивство.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особистих мотивів та мети, взяла з-під подушки сокиру та нанесла ряд цілеспрямованих ударів у життєво важливі ділянки тіла: голову та шию ОСОБА_7 , який спав на ліжку, в результаті чого спричинила йому множинні рубані рани голови та шиї від яких потерпілий помер на місці події, тобто умисно вбила його.
06 жовтня 2022 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цього ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці та жительці АДРЕСА_1 , з середньою освітою, інваліду II групи (загальне захворювання), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , несудимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинене проти життя та здоров`я особи та, згідно ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до санкції ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, передбачено покарання у вигляді від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , слідчим експериментом, проведеним з її участю, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

07 жовтня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 04 грудня 2022 включно.

04 грудня 2022 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування у строк, визначений пунктом 1 абзацу 3 частини першої статті 219 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, не представляється можливим, оскільки це призведе до невиконання завдань кримінально-процесуального законодавства, зокрема, захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою завершення досудового розслідування та прийняття кінцевого рішення у даному кримінальному провадженні необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 , медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого, ряду криміналістичних експертиз, а також амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваної ОСОБА_5 , що проводиться експертами ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95.
Висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, можуть мати важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, а також доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду. Крім того, необхідно виконати вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу України та прийняти кінцеве рішення у кримінальному провадженні згідно норм Кримінального процесуального кодексу України.
Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу і вони не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.
Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це завантаженість експертних установ, які не змогли своєчасно завершити судові експертизи, значна кількість проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізу та оцінки.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, а також не зменшилися заявлені ризики, передбачені у пунктах 1, 2, 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 33 (тридцять три) дні в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.
У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрювана може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 2, 4, частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, також додав, що постановою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 30 листопада 2022 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 06 січня 2023 року.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити.
У судовому засіданні підозрювана не заперечувала проти задоволення клопотання.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, оскільки підозрювана є інвалідом ІІ групи і перебування під вартою зашкодить її здоров`ю, просив застосувати м`якіший запобіжний захід.
Вислухавши прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункт перший, другий та четвертий вказаної статті.
Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини.
пункт 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до неї може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення її вини;

пункт 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ще не проведено всіх слідчих дій;

пункт 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана з метою уникнення від кримінальної відповідальності може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду і переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.
Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.
Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.
У судовому засіданні встановлено, що постановою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 30 листопада 2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000343від 06 жовтня 2022 року № 0000343від 06 жовтня 2022 року до трьох місяців, тобто до 06 січня 2023 року.
Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 04 грудня 2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого її кримінального правопорушень, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, відсутність джерела доходів, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваної іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.
Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваної постійного місця роботи або джерел її доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.
Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, соціальні зв`язки підозрюваної та характеризуючи її особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
В той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрювану, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної з огляду на конкретні обставини справи.
Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому, згідно пункту 1 частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, тому слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави слід не визначати.
Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що продовжують існувати та не зменшилися, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 33 (тридцять три) дні, тобто до 02 січня 2023 року, без визначення розміру застави, але виключно в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 33 (тридцять три) дні, тобто до 02 січня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».
Строк дії ухвали до 02 січня 2023 року включно.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 05 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1