ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/606/22 Справа № 705/41/22 Категорія: ч. 1 ст. 111 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_4. Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_5.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_6.

суддів ОСОБА_7.,ОСОБА_8.

секретаря судового засіданняОСОБА_9.
за участі:
прокурораОСОБА_10.,

обвинуваченого ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_11.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000001 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України на 12 (дванадцять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 27.07.2021.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1 544 грн. 58 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

За даним вироком ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою вчинення злочину проти основ національної безпеки України, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за завданням представника іноземної організації зібрав з метою передачі останньому відомості, що становлять державну таємницю, за наступних обставин.

27.07.2021 приблизно об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_1 в кафе «7.40», що знаходиться в м. Умань на дорозі М12км543+910, на виконання завдання представника іноземної держави щодо збору відомостей з обмеженим доступом, взяв для ознайомлення «Узагальнену довідку за 222 центральну артилерійську базу боєприпасів оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України станом на 31.12.2019» у ОСОБА_2 , який діяв за завданням співробітників Управління СБ України в Черкаській області в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Після цього, ОСОБА_1 розпочав ознайомлюватися зі змістом вказаного документу та здійснив його копіювання з використанням фотокамери власного мобільного телефону, з метою передачі цих відомостей представнику іноземної держави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11. порушує питання про скасування вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить, дослідивши характеризуючі данні на обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_1 суд першої інстанції належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та дані про його особу. Зокрема, на думку сторони захисту, судом не в повному обсязі враховано те, що ОСОБА_1 активно сприяв у розкритті злочину, давав правдиві та послідовні показання, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому. Крім того обвинуваченому 56 років, він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує догляду і підтримки, оскільки його мати вихованням дитини не займається, внаслідок чого ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою щодо позбавлення її батьківських прав. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та тяжкою життєвою ситуацією, оскільки сам виховує неповнолітнього сина.

Просить належним чином врахувати, що ОСОБА_1 не здійснив передачу зібраної інформації з обмеженим доступом представникам іншої держави, а здійснення ним фотокопій інформаційної довідки не могло загрожувати територіальній цілісності нашої держави, так як дана довідка являлась муляжем, що своєчасно імітували та замінили на справжню органи СБУ, що вказує про те, що тяжкі наслідки від неправомірних дій обвинуваченого не настали.

Також акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 виявив бажання бути обміняним на осіб з числа полонених бійців ЗСУ, на що подав відповідну письмову заяву.

Наведене, на думку захисника, вказує на можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 111 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Вказує, що до висновку про можливість призначення ОСОБА_1 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, дійшов і прокурор, який в обвинувальній промові просив суд про застосування до останнього більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 111 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_11. в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту в частині пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_11. до задоволення не належить.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 щодо ОСОБА_1 відповідає.

Зокрема висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме шпигунство, що полягало у збиранні з метою передачі представнику іноземної держави відомостей, що становлять державну таємницю, колегія суддів погоджується.

Порушень процедури розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_1 покарання, колегія суддів виходить з вимог ст. 65 КК України про те, що воно призначається враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, яке, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_1 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та в повній мірі враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який несудимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку та під наглядом у лікаря психіатра не перебуває, з 12.07.2021 перебуває під наглядом у лікаря нарколога в нарковідділенні КНП «Уманська психіатрична лікарня», на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якості обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин, при відсутності обставин, що його обтяжує.

Урахувавши всі обставини, які за законом мають правове значення, місцевий суд, дотримуючись принципу індивідуалізації і, виходячи з особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин вчиненого, реалізовуючи свої дискреційні повноваження, призначив ОСОБА_1 покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

На думку колегії суддів, покарання ОСОБА_1 призначене за санкцією частини статті КК України у мінімальних її межах, узгоджується із загальними засадами призначення покарання, відповідає його меті і становить справедливий баланс між загальними інтересами суспільства, та вимогами захисту основоположних прав особи.

Доводи сторони захисту про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 111 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, колегія суддів визнає необгрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що наведена норма надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції визнано обставинами, що пом`якшують призначене ОСОБА_1 покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Дійсно, обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій, осудив власну поведінку та проявив готовність понести кримінальну відповідальність. Крім того ОСОБА_1 самостійно та добровільно розповів про обставини справи, а злочин вчинив внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, пов`язаних із самостійним виховуванням і утриманням сина, важким матеріальним становищем та душевним хвилюванням щодо цього.

Проте, на думку колегії суддів, встановлені судом в якості пом`якшуючих обставини, у своїй сукупності не впливають на суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_1 діяння та, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину настільки, щоб вважати, що призначене йому мінімальне покарання за ч. 1 ст. 111 КК України, є явно несправедливим.

Інших обставин, що можуть бути додатково визнані пом`якшуючими покарання ОСОБА_1 , колегією суддів не встановлено.

Разом з цим колегія суддів також приймає до уваги і той факт, що ОСОБА_1 є громадянином України і маючи правовий зв`язок з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах та обов`язках, будучи зобов`язаним здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в порушення зазначених зобов`язань здійснив державну зраду та збирав з метою передачі представнику іноземної держави відомості, що становлять державну таємницю, а посилання захисника, як на додаткову підставу для застосування положень ст. 69 КК України, на те, що фактично обвинувачений не здійснив передачу зібраної інформації з обмеженим доступом представникам іншої держави, а лише сфотографував довідку - муляж, що своєчасно імітували та замінили на справжню органи СБУ, визнає неприйнятними.

З огляду на вчинення ОСОБА_1 суспільно небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність кількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Дані про те, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_1 обмежений в можливості відбувати покарання призначене судом першої інстанції, відсутні.

Твердження захисника ОСОБА_11. про неврахування при призначенні покарання того, що ОСОБА_1 винуватість у вчиненому визнав у повному обсязі, колегія суддів визнає помилковими, наголошуючи на тому, що визнання вини є складовою поняття «щире каяття», яке, з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, визнане судом пом`якшуючою покарання обставиною і цілком враховане при його призначенні.

Інші наведені захисником в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки та оцінки суду першої інстанції, в достатній мірі враховані при призначенні покарання, з розміром якого цілковито погоджується колегія суддів.

Істотних порушень вимог процесуального законодавства, допущених судом першої інстанції, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в ході апеляційного перегляду не встановлено.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 щодо ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни - відсутні.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_1 - в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді