У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000311 від 09.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2022 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт на тканинні накидки (чохли) на сидіння, а саме з переднього сидіння пасажира, водійського сидіння, а також заднього сидіння вказаного транспортного засобу, карту пам`яті (флеш носій) «Kingston» об`ємом 128 Gb, які були вилучені під час обшуку транспортного засобу марки «Renault» модель «Duster» н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), який знаходився неподалік ВПД №2 Шепетівської РУП ГУНП в Хмельницькій області (м. Ізяслав, вул. Грушевського, 24).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 09.12.2022 до ТУ ДБР у м. Хмельницькому надійшло повідомлення про те, що цього ж дня близько 05:10 годин до чергової служби ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що 07.12.2022 близько 16:00 в АДРЕСА_1 , поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , перевищуючи службові повноваження, наніс тілесні ушкодження її чоловікові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого ОСОБА_7 08.12.2022 без свідомості госпіталізовано до відділення інтенсивної терапії КНП «Ізяславська МБЛ», де близько 07:30 год. ІНФОРМАЦІЯ_4 останній помер.

Відповідно до показань ОСОБА_5 , що надані 09.12.2022 останньою у якості потерпілої, її чоловік ОСОБА_7 був мобілізований на військову службу в ЗСУ з 2014 по 2015 рік, приймав участь у бойових діях на Донбасі під час проведення АТО. Після того, як він звільнився в запас з лав ЗСУ, він працював далекобійником по Україні та за кордоном, зокрема в країнах Європейського союзу. Крім цього, починаючи з лютого 2022 року, після початку збройної агресії російської федерації, ОСОБА_7 був мобілізований до лав ЗСУ та приймав участь у бойових діях на території Миколаївської області протягом приблизно 3-4 місяців. Після цього, в нього розпочалось запалення м`язу правої руки, внаслідок чого він не міг нормально нею володіти. А тому, його перевели з району бойових дій до Черкаської області. В Черкаській області ОСОБА_7 зламав праву руку, а тому йому там провели операцію та поставили титанову пластину. Після цього, ОСОБА_7 направили до місця проживання для проходження лікування. Він прибув в с. Борисів, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл. приблизно 18.11.2022. Починаючи з 18.11.2022 по 07.12.2022 її чоловік перебував за місцем проживання, періодично відвідував лікаря та відпочивав, ніде не працював. За цей час перебування за місцем проживання між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 постійно виникали конфліктні ситуації та сварки, оскільки чоловік внаслідок участі у бойових діях став психічно нестабільним. Крім цього, ОСОБА_7 приблизно раз в 3-5 днів вживав алкоголь, а саме коньяк.07.12.2022 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, приблизно о 12 год. 00 хв. почав вживати коньяк. У будинку в цей час перебувала ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 вийшла на подвір`я будинку, а її донька ОСОБА_8 та чоловік ОСОБА_7 перебували у будинку. Коли ОСОБА_5 перебувала на вулиці, до неї підійшла донька ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_7 наніс їй один легкий удар в плече. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 вирішила звернутись до працівників поліції, а тому зателефонувала зі свого номеру телефону НОМЕР_2 на номер телефону НОМЕР_3 свого сусіда (кума) ОСОБА_6 , який працює поліцейським офіцером громади у смт. Плужне та обслуговує дану територію. Під час розмови ОСОБА_5 повідомила йому про те, що її чоловік ОСОБА_7 «бушує» та попросила допомоги, щоб його заспокоїти. ОСОБА_6 відповів, що зараз приїде. Приблизно о 15 год. 30 хв. 07.12.2022 ОСОБА_6 разом з працівником поліції (його напарником) ОСОБА_9 приїхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_5 перебувала на подвір`ї. ОСОБА_5 запросила їх пройти до будинку, що вони і зробили. ОСОБА_7 про виклик та прибуття працівників поліції відомо нічого не було. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 пройшли через вхідні двері, пройшли коридор та повернули на кухню, яка знаходиться з правої сторони. На кухні перебував ОСОБА_7 , який сидів на дивані поблизу газової плити. В цей час, ОСОБА_8 вийшла з будинку та перебувала на вулиці. ОСОБА_6 привітався з ОСОБА_7 та протягнув йому праву руку для привітання. В свою чергу, ОСОБА_7 відповів, що у нього немає можливості правою рукою, оскільки вона зламана. Під час розмови, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, оскільки мій чоловік сказав в бік

ОСОБА_6 якісь слова, які його образили (що саме він сказав ОСОБА_5 пригадати не може). Відразу після цього, неочікувано для ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебуваючи в положенні стоячи перебуваючи в безпосередній близькості до ОСОБА_7 схопив його правою рукою за шию в області горла, з застосуванням сили притиснув його голову до дивану, та почав його душити. ОСОБА_7 в цей час лежав на спині та фактично не пручався. Одночасно з цим, ОСОБА_5 підбігла до ОСОБА_6 та почала вимагати відпустити мого чоловіка, так як він міг його задушити. Крім цього, ОСОБА_10 також звернувся до ОСОБА_6 та попросив відпустити шию ОСОБА_7 . На це, ОСОБА_6 відповів, щоб ОСОБА_5 відійшла та не втручалась. Однак, ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_6 та почала тягнути останнього за руки та одяг та просила відпустити чоловіка. ОСОБА_11 також повторно підійшов до ОСОБА_6 та вимагав, щоб той відпустив ОСОБА_7 . Внаслідок задушення, на ротовій порожнині ОСОБА_7 почала утворюватись рідина білого кольору, що схожа на піну або слину. Також, обличчя ОСОБА_7 почало червоніти. Також, ОСОБА_12 лунали звуки, що схожі на хрипіння. ОСОБА_6 утримував шию в такому положенні (душив) ОСОБА_7 приблизно 15-20 сек., після чого відпустив шию останнього. ОСОБА_7 підвівся та присів на диван. Після цього, ОСОБА_7 сказав, що війна почалась через таких, як ОСОБА_6 . Відразу після цих слів, ОСОБА_6 , перебуваючи в положенні стоячи, наніс ОСОБА_7 , який сидів на дивані біля газової плити, один удар кулаком правої руки в область лівого вуха та скроневої ділянки. Між ними продовжувалась суперечка на підвищених тонах. ОСОБА_6 сказав ОСОБА_13 , що потрібно вести ОСОБА_7 до службового автомобіля. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 руками підняли ОСОБА_7 під ліву руку та почали вести останнього до службового автомобіля, який був припаркований поблизу нашого домоволодіння на узбіччі дороги. Відразу після того, як ОСОБА_7 підвівся, ОСОБА_6 повторно наніс один удар правої руки в область ребер з лівої сторони ОСОБА_7 . Внаслідок удару по ребрам, ОСОБА_7 застогнав. Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали вести ОСОБА_7 в напрямку дверей, однак останній чинив спротив та не хотів нікуди йти. ОСОБА_6 сказав ОСОБА_5 , щоб вона відкривала двері. В той час, як ОСОБА_5 підходила до дверей, вона почула стогін, у зв`язку з чим вона обернулась та побачила, що ОСОБА_7 перебуває в лежачому положенні на підлозі та стогне. ОСОБА_5 зрозуміла, що ОСОБА_6 повторно наніс йому удар в область голови (це вона зрозуміла, тому що на обличчі ОСОБА_7 , з правої сторони відразу утворився синець). Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підняли ОСОБА_7 та потягли його до автомобіля, при цьому ОСОБА_7 йшов самостійно, а ОСОБА_5 з ОСОБА_9 його підтримували руками. В цей час ОСОБА_6 відкрив службовий автомобіль «Рено Дастер» білого кольору, відкрив задні ліві пасажирські дверцята та наказав ОСОБА_7 сідати назад. ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_10 присів на заднє пасажирське сидіння з лівої сторони, при цьому посунув ОСОБА_7 на середнє місце позаду. В цей час, ОСОБА_7 знову щось сказав до ОСОБА_6 , після чого останній, перебуваючи на водійському сидінні, відразу розвернувся та схопив правою рукою ОСОБА_7 за шию (ззаду), прикладаючи зусилля, натиснув на шию та засунув голову ОСОБА_7 поміж передніх сидінь та утримував його в такій позиції приблизно до 5 сек. Надалі, приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_6 завів автомобіль та вони поїхали в напрямку смт. Плужне. Після цього, вона перебувала за місцем проживання. Приблизно о 19 год. 00 хв. до їх домоволодіння під`їхав ОСОБА_6 на службовому автомобілі поліції та привіз ОСОБА_7 . Я вийшла на поріг будинку та побачила ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 попросив вибачення у мене та у ОСОБА_8 , після чого зайшов до будинку. Будь-яких видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 вона не побачила (окрім двох, які були отримані ним під час подій о 15 год. 30 хв. у нашому будинку, тобто синець в лівій скроневій області, та синець в правій частині обличчя, а також сліди на шиї). Крім цього, ОСОБА_5 ще деякий час перебувала на вулиці та розмовляла з ОСОБА_6 . Під час розмови, ОСОБА_6 повідомив, що вони перебували у смт. Плужне в приміщенні поліції. Крім цього, повідомив, що приїжджали військовослужбовці з м. Старокостянтинів та вони разом провели виховальну бесіду ОСОБА_7 . Також, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що до приміщення поліції у смт. Плужне зайшло три великих чоловіки, які наносили удари ОСОБА_7 . Вони завершили розмову, та ОСОБА_5 пішла до будинку, де вже перебував ОСОБА_7 . Однак в будинку вони з ним не розмовляли та ОСОБА_5 зібралась та пішла до сусідів приблизно о 19 год. 30 хв., аби не чіпати ОСОБА_7 та не починати конфлікт. ОСОБА_5 повернулась приблизно о 22 год. 30 хв. до будинку. В цей час, ОСОБА_7 вже спав на ліжку в спальні. До нього в кімнату ОСОБА_5 не заходила, а лише підійшла до дверей та перевірила чи він дихає. Він дихав, а тому ОСОБА_5 пішла до кімнати, в якій проживає ОСОБА_8 та лягла спати разом з нею. На наступний день, 08.12.2022 приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_7 прокинувся та поїхав на автомобілі Ніссан Ноте чорного кольору в невідомому напрямку. ОСОБА_5 в цей час перебувала у будинку. ОСОБА_7 повернувся приблизно о 09 год. 15 хв. ОСОБА_7 повідомив дружині, що йому потрібен водій для того, щоб з`їздити в амбулаторію в с. Борисів, де йому мають зняти шви з правої руки. А тому, приблизно о 09 год. 45 хв. вони разом поїхали до амбулаторії у с. Борисів. За кермом їхала

ОСОБА_5 . ОСОБА_7 зайшов до амбулаторії, однак шви йому не зняли. Чому йому не зняли шви не відомо, оскільки ОСОБА_5 з ним не заходила. Після цього, вони поїхали до смт. Плужне по особистим справам, а саме для того, щоб домовитись про практику сину. ОСОБА_7 весь час перебував в автомобілі. Надалі, приблизно о 11 год. 00 хв. вони приїхали до їхнього домоволодіння. ОСОБА_7 пішов до будинку, приліг на ліжко та почав дуже тяжко стогнати, у нього було важке дихання. Він засинав та прокидався деякий час. Весь день він перебував дома на ліжку та стогнав, йому було погано. ОСОБА_5 пропонувала йому викликати швидку допомогу, однак він відмовлявся. Він пояснював, що в нього запаморочення та нудота. Ввечері, приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 стало гірше, він почав рвати, однак рвати не було чим. В цей час він дуже стогнав та не міг знайти собі місця, жалівся на болі в голові. ОСОБА_5 дала йому таблетку цитрамону, однак вона йому не допомогла, після чого він її вирвав. Крім цього, ОСОБА_5 дала йому активоване вугілля, яке він також випив. Коли він пив воду, він повідомив, що йому пече та дуже важко пити воду. Надалі, приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 розуміючи, що ОСОБА_7 легше не стає, викликала швидку допомогу, хоча він від неї відмовлявся. Швидка допомога приїхала за декілька хвилин, ОСОБА_7 вкололи уколи та працівники швидкої повідомили, що забирають останнього до лікарні. ОСОБА_5 поїхала в автомобілі швидкої допомоги разом з ними. Перебуваючи в швидкій допомозі, ОСОБА_7 спав та щось бормотів. По приїзду в лікарню, його оглянув лікар, після чого ОСОБА_7 поклали до палати. Після цього, ОСОБА_5 сходила в аптеку та купила ліки, які їй сказали лікарі. Коли ОСОБА_5 повернулась, їй повідомили, що ОСОБА_7 переводять в реанімацію. ОСОБА_5 очікувала в лікарні до 06 год. 00 хв., після чого поїхала додому. ОСОБА_5 зателефонував лікар з лікарні приблизно о 08 год. 00 хв. та повідомив, що її чоловік помер.

У зв`язку з викладеним, в рамках кримінального провадження, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, 09.12.2022 у зв`язку із невідкладним випадком, в період часу з 12 години 15 хвилин по 12 годину 43 хвилини, проведено огляд транспортного засобу марки «Renault» модель «Duster» н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), який знаходився неподалік ВПД №2 Шепетівської РУП ГУНП в Хмельницькій області (м. Ізяслав, вул. Грушевського, 24) під час якого вилучено тканинні накидки (чохли) на сидіння, а саме з переднього сидіння пасажира, водійського сидіння, а також заднього сидіння вказаного транспортного засобу. Також, вилучено карту пам`яті (флеш носій) «Kingston» об`ємом 128 Gb.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 від 10.12.2022, вилучені тканинні накидки (чохли) на сидіння, а саме з переднього сидіння пасажира, водійського сидіння, а також заднього сидіння вказаного транспортного засобу, карту пам`яті (флеш носій) «Kingston» об`ємом 128 Gb визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте в клопотанні міститься прохання про розгляд справи за відсутності ініціатора клопотання та прохання його задовольнити.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до статті 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У силу ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, речі, на які слідчий просить наклати арешт були вилучені внаслідок проведення огляду, ная який у визначено КПК України поярдку був наданий дозвіл слідчого судді за поданим після його проведення клопотанням.

Відтак, слід зазначити, що вилучені речі відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути предметом кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом.

У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження його власнику.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000311 від 09.12.2022 р. з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на тканинні накидки (чохли) з переднього сидіння пасажира, водійського сидіння, а також заднього сидіння транспортного засобу марки «Renault» модель «Duster» н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), карту пам`яті (флеш носій) «Kingston» об`ємом 128 Gb.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя