ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1068/22
Номер провадження №1-кп-678-103/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 23 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185, про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Летичів Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, учня 9 класу, раніше не судимого,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_7 ,

неповнолітній, відносно якого

розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

його законні представники: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

його захисник ОСОБА_10 ,

представник служби у справах дітей ОСОБА_11 ,

представник уповноваженого підрозділу

органів Національної поліції ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

І. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

1. 22 серпня 2022 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу кафе-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Центральній, 29 Б в с. Вербка Летичівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, в ході словесної суперечки із ОСОБА_6 , яка виникла з приводу відео, яке, зі слів ОСОБА_5 . ОСОБА_6 розповсюджував серед односельчан, під час раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Тоді ж ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи поблизу кафе - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою, став навпроти потерпілого ОСОБА_6 та, в цей час, розуміючи, що поряд із ним знаходяться двоє повнолітніх осіб, а саме сестра ОСОБА_13 та її співмешканець ОСОБА_14 , умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого, а саме в праву виличну ділянку.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки відповідно до висновку експерта №193 від 23 серпня 2022 року.

Своїми протиправними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

2. Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння, не досяг віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, у вчиненому щиро розкаявся, тому наявні підстави для застосування до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді передачі під нагляд батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

3. Неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого, пообіцяв, що більше такого не повториться, засуджує свої дії, тому просить задовольнити клопотання і передати його під нагляд батьків.

Викладені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру фактичні обставини, за яких було вчинено правопорушення, не оспорює.

4. Законні представники неповнолітнього ОСОБА_5 - батько ОСОБА_8 і мати ОСОБА_9 , його захисник адвокат ОСОБА_10 просять задовольнити клопотання та передати неповнолітнього під нагляд батьків, вказаний примусовий захід виховного характеру є достатнім для забезпечення належної поведінки неповнолітнього.

5. Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 під час розгляду справи вказали на необхідність застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 більш суворого заходу виховного характеру, однак під час виступу в судових дебатах погодились із позицією прокурора про можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батькам.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 не оспорює викладені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру фактичні обставини, за яких було вчинено правопорушення.

6. Представник служби у справах дітей ОСОБА_11 та представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_12 клопотання підтримали та вважають достатнім застосування примусового заходу виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 у виді передачі його під нагляд батьків.

ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

7. Згідно ч. 1 ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 499 КПК України за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

За приписами ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

8. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Як зазначено у ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

9. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» №2 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України (абз. 2 п. 2).

Примусові заходи виховного характеру застосовують, зокрема, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України) (абз. 3 п. 2).

Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою (абз. 1 п. 7).

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду (абз 2 п. 7).

Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття) (абз. 4 п. 7).

ІV. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

10. Згідно ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, настає з шістнадцяти років.

11. Із паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час розгляду справи судом йому п`ятнадцять років.

12. Суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив у чотирнадцятирічному віці (22 серпня 2022 року), тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

13. Отже, на підставі ч. 2 ст. 97, ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього ОСОБА_5 має бути застосований примусовий захід виховного характеру.

14. Неповнолітній ОСОБА_5 свою вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у неповнолітнього потерпілого, на ОСОБА_15 обліку в нарколога і психіатра не перебуває, є внутрішньо переміщеною особою, адже разом з батьками 19 квітня 2022 року прибув з Херсонської області на проживання в с. Вербка Летичівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, в цілому

позитивно характеризуються за місцем навчання, проживає разом з батьками.

15. Законні представники неповнолітнього ОСОБА_5 батьки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підтримують клопотання і згідні на передачу сина під їх нагляд.

16. Батьки неповнолітнього ОСОБА_5 : ОСОБА_8 є учасником бойових дій і працює з 07 жовтня 2022 року в представництві «Онур», а ОСОБА_9 є багатодітною матір`ю і з 20 липня 2022 року перебуває на обліку як безробітна, скарг на них по місцю проживання не надходило.

17. Враховуючи обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього і характеризуючі відомості відносно нього, умови проживання, його негативне ставлення до вчиненого, позицію потерпілого і його законного представника та позицію представників служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, які підтримали клопотання, суд приходить до висновку про необхідність застосування до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру - передача неповнолітнього під нагляд батьків до його повноліття.

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

18. Клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

19. Цивільний позов не заявлявся, речові докази і витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 318, 337, 368-371, 372, 376, 392-395, 498-501, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 97, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають по АДРЕСА_1 , до досягнення ним повноліття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали суду негайно після її проголошення вручити неповнолітньому та прокурору.

Копію ухвали суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1