Справа № 476/567/22
Провадження № 1-кп/476/24/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 18.11.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000130, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 16.11.2022 року близько 20:40 години ОСОБА_6 прийшов до багатоквартирного будинку, по АДРЕСА_2 , та підійшовши до потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинив з ними конфлікт з приводу їх тривалої відсутності за місцем проживання. ОСОБА_4 зробила зауваження ОСОБА_6 , в результаті чого у останнього виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в ділянку потилиці та правою ногою в ділянку живота, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді саден та забою м`яких тканин по передній поверхні живота зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 побачивши, що ОСОБА_6 наносить тілесні ушкодження ОСОБА_4 , втрутився у бійку та в цей час у обвинуваченого виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва, потім схопив його за задню частину шиї та схиливши супроводив декілька метрів, після чого кулаком правої руки наніс близько двох-трьох ударів в ділянку потилиці, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, суду пояснив, що у вечірній час, більш точної дати не пам`ятає, він чекав свого батька, який вирушив на пошуки свого брата та потерпілих. Проходячи біля будинку АДРЕСА_2 він зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з якими в нього згодом виникла сварка із вказаних вище підстав. В ході сварки він та потерпілі розмахували руками. ОСОБА_5 підійшов до нього та схопивши за груди вимагав від нього припинити подібні дії. Після цього він наніс потерпілому кулаком декілька ударів в область обличчя, потім схопив за потилицю нагнув останнього та ще декілька разів вдарив в область потилиці. Потерпілу ОСОБА_4 він не бив навмисно, остання намагалася захистити свого чоловіка та він випадкового вдарив її рукою в область потилиці та ногою в область живота. Точну послідовність ударів він не пам`ятає, однак з обставинами, викладеними в обвинувальному акті погоджується та не заперечує їх.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що близько 20:00 години, більш точної дати не пам`ятає, до неї та її чоловіка ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_6 , він шукав свого батька та знаходився у збудженому стані і погрожував їм фізичною розправою. Вона зробила йому зауваження з приводу його поведінки, в зв`язку з чим ОСОБА_6 підійшов до неї та наніс удар в ліву сторону потилиці, потім в область живота. Після цього в бійку втрутився ОСОБА_5 та сутичка відбула вже між ними. Згодом мати ОСОБА_6 забрала його, після чого конфлікт був припинений.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 16.11.2022 року близько 20:00 години він разом з дружиною ОСОБА_4 та знайомими знаходилися на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 . До них підійшов ОСОБА_6 та вчинив сварку з їх знайомими. Його дружина зробила останньому зауваження з приводу його поведінки, в результаті чого ОСОБА_6 наніс їй рукою удар в область потилиці та ногою в область живота. Він намагався розборонити бійку, однак ОСОБА_6 наніс йому два удари кулаком в обличчя, потім схопив за потилицю та нагнувши наніс ще декілька ударів в область потилиці.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи наведені вище докази, які відповідають вимогам КПК України та в сукупності є належними та допустимими суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за викладених вище обставин доведена в ході судового розгляду і підтверджується поясненнями потерпілих та поясненнями самого обвинуваченого.

Судом також досліджені характеризуючі матеріали на обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_6 дійсно проживає на території Єланецької селищної ради Миколаївської області. За місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки старшого інспектора Вознесенського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 на обліку в «Центрі пробації» не знаходиться.

Наведені вище дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин судом не виявлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, суспільну небезпечність даного проступку, обставини за яких його було вчинено, наслідки, що настали від кримінального правопорушення, думку потерпілих щодо покарання, яке необхідно призначити, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок у вигляді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. (р/р: UA 0014456 одержувач: Єланецька селищна ТГ/Миколаїв ГУК/ ТГ смт. Єланець/21081100 ЄДРППОУ 37992030 Казначейство України (ел. адм. податок).

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1