Справа №939/899/22. Провадження №11-кп/824/1826/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвали Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року,

за участю сторони захисту - адвоката ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цими ухвалами місцевого суду, постановленими у кримінальному провадженні №0002511 від 13 листопада 2021 року щодо обвинувачених:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 12 липня 2021 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

продовжено дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 25 лютого 2023 року.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 , проживаючого по АДРЕСА_4 , раніше судимого: 1) 16 травня 2000 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140 (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 2) 21 січня 2002 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі 3) 22 лютого 2011 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт; 4) 24 лютого 2011 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 03 липня 2012 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 6) 15 липня 2016 року Подільським міським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 30 жовтня 2018 року по відбуттю покарання,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

продовжено дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 25 лютого 2023 року.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що в даному випадку продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання ризикам, а тому суд дійшов висновку за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою в межах 60 діб.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи особи, яка їх подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить: скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської областівід 27.12.2022 у справ №939/899/22 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про продовження строку тримання під вартою по 25 лютого 2023 року включно, в ДУ "Київський слідчий ізолятор"; постановити нову ухвалу, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що прокурором у клопотанні наведена велика кількість доказів, які ніяким чином не вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів, а лише про сам факт злочину.

Вважає, що жоден із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує, оскільки у досудового слідства немає законних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватись від суду, оскільки його попередня поведінка свідчить про інше.

Зазначає, що ризик незаконно впливати та потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами.

Звертає увагу, що підозрюваний веде здоровий спосіб життя, займається спортом та взагалі не вживає жодних спиртних напоїв. На даний час має постійне місце проживання, одружений, спільно виховує дитину 10 років, працює менеджером в інтернет-магазині "Амазон".

Наголошує, що протягом останнього року з ОСОБА_7 не проводилося жодної слідчої дії.

Обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить: дослідити в апеляційному засіданні журнал судового засідання від 27.12.2022 р. по справі №939/899/22; надати правову оцінку діям Бородянського районного суду Київської області; скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області; постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_5 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що суд виніс ухвалу без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зазначає, що суд грубо порушив права людини на захист, що є підставою для скасування ухвали.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційних скарг, пояснення адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Бородянського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження під №0002511 від 13 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалами Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено дію обраного відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 25 лютого 2023 року.

Під час постановлення даних рішень суд першої інстанції виходив з того, що існує доцільність подальшого тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку останніх.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, перевіривши доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвали Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Зокрема, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинувачених, які вказують на можливість останніх вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинувачених, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також приймаючи до уваги існування обґрунтованого ризику, що останні можуть вчинити нові злочини, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисник обвинуваченого та обвинувачений, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченим під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Крім того, характер висунутого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводить, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинувачених.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник обвинуваченого та обвинувачений просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційних скарг не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваних ухвал судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвали Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року, якою продовжено дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 25 лютого 2023 року, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року, якою продовжено дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 25 лютого 2023 року, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4