490/1177/23 03.03.2023
н/п 1-кс/490/1599/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1177/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся з клопотанням прокурор Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 13.02.2023 року у ОСОБА_4 , за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, поблизу будинку 178 Б, а саме: поліетиленового пакетика з кристалоподібною речовиною, у вигляді заборони знищення, відчуження, розпорядження і користування.

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні СД ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000048 від 14.02.2023 року внесеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2023 року до ЧЧ ВП № l ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від екіпажу патрульної поліції «Яхта-302» про те, що під час патрулювання, на вул. Перекопській в м. Херсон було зупинено гр. ОСОБА_4 , 1975 р.н., у якого було виявлено поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною.

13.02.2023 року старшим дізнавачем СД ВП М3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , в період часу з 10:14 по 10:22 годин, поблизу буд. № 178Б по вул. Перекопській в м. Херсон, було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видав поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною.

Посилаючись на необхідність збереження речового доказу, у зв`язку із тим, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди злочину, відповідає критеріям ст.98 КПК України, є матеріальним об`єктом, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор просить про накладення арешту на вказане майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якій просив клопотання задовольнити.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1. ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з матеріалами клопотання, 14.02.2023 року постановою т.в.о. старшого дізнавача СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 вилучений у ОСОБА_4 поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

За даними рапорту поліцейського взводу 2 роти 2 батальону УПП в Херсонській області ДПП ОСОБА_7 . 13.02.2023 року у ОСОБА_4 під час поверхневої перевірки за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено у сумці згорток чорної ізоленти, в якому була біла порошкоподібна речовина, схожа на наркотичну.

В протоколі огляду місця події від 13.02.2023 р. вказано, що проведено огляд місця події по вул. Перекопська у м. Херсон, біля будинку 178 Б, в ході якого в присутності понятих ОСОБА_4 добровільно в присутності понятих видав згорток чорної ізоленти, в якому була біла порошкоподібна речовина, схожа на наркотичну.

За вказаним фактом розпочате кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000048 від 14.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Зміст клопотання та долучені до нього документи свідчать про те, що фактично речовина, на яку просить накласти арешт прокурор, була вилучена співробітниками поліції під час особистого обшуку ОСОБА_4 .

За змістом ч.1 ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Проведення огляду особи положеннями цієї статті не передбачено.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно з вимогами частин 1,3,4 ст. 208 КПК України уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину, та має право здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч.7 ст. 223 і ст. 236 КПК України

За правилами ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У пунктах 3,4 ч.2 ст. 87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема порушення права особи на захист та отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давань показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, наведене вище свідчить про те, що речовина, на яку просить накласти арешт прокурор, була вилучена співробітниками поліції у ОСОБА_4 з порушенням вимог ст. 208, 223, 236 КПК України, з істотним порушенням його права на захист, а тому, відповідно до положень ст. 87 КПК України, є недопустимим доказом. За такого, цей доказ не може бути використаним при прийнятті судом процесуального рішення і на нього не може бути накладено арешт, з метою забезпечення його збереження.

З урахуванням наведеного, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000048 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1