Провадження № 1-кп/742/324/22
Єдиний унікальний № 731/197/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці адвокатки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000549 від 12.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лази Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно охоронцем, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

12.07.2022 року близько 16 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), розуміючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, перебуваючи в приміщенні ТВБВ № 10024/048 філії Чернігівського обласного управління AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов до кабінету керуючої відділенням ОСОБА_6 , двері до якого були відчинені, після чого, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти, належні потерпілій ОСОБА_6 , у розмірі 1500 грн, трьома купюрами номіналом по 500 грн кожна, які лежали на робочому столі останньої.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1500 грн.

Крім цього, того ж 12.07.2022 близько 18 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 в ході проведення опитування, перебуваючи у службовому кабінеті №3 дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: вул.Пилипенка, буд.1, смт Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, усвідомлюючи, що дільничний офіцер поліції сектору поліцейської діяльності №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який на той час був одягнений в формений одяг, є службовою особою та знаходився при виконанні службових обов`язків, маючи на меті уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним крадіжки грошових коштів у розмірі 1500 грн з приміщення ТВБВ №10024/048 філії Чернігівського обласного управління AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належних потерпілій ОСОБА_6 , діючи у власних інтересах з раптово виниклим умислом, направленим на надання дільничному офіцеру поліції, тобто службовій особі правоохоронного органу, неправомірної вигоди за уникнення встановлення його особи та проведення опитування стосовно вчинення ним кримінального правопорушення з подальшим непритягненням до кримінальної відповідальності за крадіжку, тобто за невчинення ним відносно себе дій, що пов`язані з використанням наданого службового становища, запропонував неправомірну вигоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень дільничному офіцеру поліції сектору поліцейської діяльності №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , призначеному на посаду Наказом ГУНП №375 о/с від 11.01.2021, який перебував 12.07.2022 року на службі.

Відразу після цього, будучи попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність за ст.369 КК України за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди вказаному працівнику поліції за уникнення встановлення його особи та проведення опитування стосовно вчинення ним кримінального правопорушення з подальшим непритягненням до кримінальної відповідальності за крадіжку, продовжив свої пропозиції щодо надання неправомірної вигоди зазначеному поліцейському, ще два рази запропонувавши йому неправомірну вигоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень та 400 (чотириста) гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив факт викрадення 1500 грн з кабінету керуючої відділенням AT «Ощадбанк» у смт Варва, а також той фак, що дійсно пропонував працівнику поліції неправомірну вигоду за непритягнення його до кримінальної відповідальності за крадіжку. Свою вину у скоєному ОСОБА_4 визнав повністю та щиро у цьому розкаявся.

Потерпіла до суду не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала про те, що претензій ні матеріального, ані морального характеру до ОСОБА_4 не має, поклавшись на розсуд суду при вирішенні справи по суті (а.п.34).

Показання обвинуваченого відповідають всім фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, отримавши згоду всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) грошей з кабінету керуючої відділенням AT «Ощадбанк» у смт Варва, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а своїми своїми умисними діями, які виразились у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та часткове відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, а інше - нетяжким злочином, сукупність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , за відсутності обставин, які б його обтяжували, а також особу самого обвинуваченого (а.п.94), який в силу ст.89 КК України вважається не судимим (а.п.99), за місцем реєстрації характеризується посередньо (а.п.101), на обліку ні у лікарня-психіатра, ані у лікаря-нарколога не перебуває (а.п.102), та його ставлення до вчиненого, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених ним кримінальних правопорушень із застосуванням ст.69 КК України без ізоляції від суспільства, як того просила у судовому засіданні прокурорка, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, тому дають підстави застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України та призначити йому більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати як характеру скоєних ним кримінальних правопорушень, їхній суспільній небезпеці, так і особі обвинуваченого, а тому зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_4 і запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні. Долю речових доказів (а.п.108-115) слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.369 КК України, і призначити покарання:

-за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

-за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу розміром 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 штраф розміром 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.07.2022 року на грошові кошти розміром 1395 гривень 00 копійок, - скасувати.

Речові докази:

-CD-R та DVD-R диски помаранчевого кольору залишити при матеріалах даного кримінального провадження;

-карту пам`яті залишити при матеріалах даного кримінального провадження;

-грошові кошти розміром 1395 гривень 00 копійок повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду негайно вручити прокурорці та направити обвинуваченому, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суддя Анна КОРОТКА