Справа № 383/548/21
Номер провадження 1-кп/383/42/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Костецького С.С.,

прокурора Маслюкова Д.Ю.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника обвинуваченого адвоката Бойко Я.Р. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області матеріали об"єднаного кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Павлогірківка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно технічна, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, остання судимість:

- 24.11.2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 310, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та непогашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказане об"єднане кримінальне провадження.

До суду від процесуального прокурора Маслюкова Д.Ю. надійшло клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК Україн де кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, скоїв кримінальні правопорушення під час іспитового строку, неодноразово ухилявся від суду та був оголошений в розшук, а тому з метою уникнення ризиків, передбачених п. 1 п.3 п.4 п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить клопотання задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просить суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_1 заперечив проти задоволення клопотання та просив призначити йому більш м`якший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат Бойко Я.Р. також заперечила проти задоволення клопотання та просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу та враховуючи зміст матеріалів справи, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1,2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вказаний запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання процесуальним ризикам, вичерпний перелік яких наводиться у п.п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Такими ризиками є спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_1 переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує раніше неодноразово судимому обвинуваченому ОСОБА_1 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_1 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, скоїв кримінальні правопорушення підчас іспитового строку, обвинувачується у вчиненні ряду нових кримінальних правопорушень, кримінальні провадження відносно яких ще не розглянуті судом, тобто продовжує свою злочинну діяльність, що в сукупності свідчать про ймовірну свідому позапроцесуальну протиправну поведінку обвинуваченого та можливе вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків у вигляді його ув`язнення у майбутньому, у зв`язку із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що ризик переховування є достатньо високим.

Крім цього, факт переховування від органів суду прокурором доведений, так ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся на виклики до суду, тому судом було застосовано до нього примусові приводи та двічі за ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.09.2021 року та за ухвалою від 19.10.2022 року оголошувався у розшук, всі ці обставини дають підстави дійти висновку що обвинувачений ОСОБА_1 свідомо переховувався від суду та перешкоджав кримінальному провадженню.

При застосуванні цього запобіжного заходу судом враховано також вік обвинуваченого, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що негативно характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно обвинуваченого саме такого виняткового виду запобіжного заходу, при цьому суд вважає недоцільним застосування інших більш м`яких видів запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки особиста порука не може бути застосована, так як не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, домашній арешт не доцільно застосовувати до обвинуваченого, оскільки він неодноразово покидав своє місце проживання та переховувався від суду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, та те що прокурором доведено, що обвинувачений ОСОБА_1 переховувався від суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню, а також враховуючи, що запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, тому клопотання прокурора про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положення п. 2 ч.5 ст.182, ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, його матеріальний стан, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та де кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому суд приходить до висновку щодо визначення обвинуваченому ОСОБА_1 застави в межах шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього ряду обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183,184,186, 193,194, 197, 331, 350, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначити строк тримання під вартою шістдесят днів, тобто з 15 листопада 2022 року до 13 січня 2023 року, включно.

Термін дії ухвали встановити до 13 січня 2023 року.

Визначити ОСОБА_1 заставу в межах шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, 148860,00 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят гривень) та яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: "застава за ОСОБА_1 у справі №383/548/21, Бобринецький районний суд Кіровоградської області" із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_1 наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту АДРЕСА_2 , в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків покладених судом у разі внесення застави у повному обсязі визначити з дня внесення застави до 13 січня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий відповідній уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з під варти та повідомити усно і письмово прокурора, чи суддю Бобринецького районного суду Кіровоградської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя І. М. Адаменко