печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явилась,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВ-Інжиніринг», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29867/22-к від 07.11.2022 року у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ЛВ-Інжиніринг», звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29867/22-к від 07.11.2022 року у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року, на грошові кошти на рахунках ТОВ «ЛВ-Інжиніринг» (), раніше - ТОВ «Торговий дім «НІКМАС» у всіх банках, зазначених в ухвалі про арешт майна.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт призводить до незворотних наслідків, оскільки він фактично зупинив законну фінансово-господарську діяльність підприємства, через неможливість оплати будь-яких товарів (робіт, послуг). При накладенні арешту на грошові кошти судом не враховано, що у кримінальному провадженні відсутні будь-які підозрювані. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з завданням кримінального провадження, відтак накладений арешт підлягає скасуванню.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурору кримінальному провадженні - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив письмові заперечення на клопотання, клопотання просив розглянути у його відсутність та в задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заперечення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Відділом по розслідуванню кримінальних правопорушень, вчинених організованими злочинними групами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 111-1 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29867/22-к від 07.11.2022 року накладено арешт на рахунки, зокрема, ТОВ «ЛВ-Інжиніринг» (), раніше - ТОВ «Торговий дім «НІКМАС».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як визначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте, до матеріалів клопотання не долучено копії ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, що позбавляє слідчого суддю можливості здійснити перевірку обґрунтованість вимог клопотання та надати їм належну правову оцінку.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом розгляду вказаного клопотання, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВ-Інжиніринг», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29867/22-к від 07.11.2022 року у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1