Справа №127/2375/17
Провадження №1-кп/127/645/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чутове, Чутовського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.01.1995 Диканським районним судом Полтавської області, за ч. 1 ст. 229-2, ч. 1 ст. 229-6, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.03.2002 Диканським районним судом Полтавської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

- 30.12.2009 Замостянським районним судом м. Вінниці, за ст. 118, ст. 124 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 3 роки,

- 26.06.2012 Замостянським районним судом м. Вінниці, за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі,

- 27.01.2021 Полтавським районним судом Полтавської області, за ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000262 від 29.12.2016, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 близько 04:30 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території ПАТ «Івано-Франківськ «Вінницям`ясо», за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1, зайшов до підвального приміщення однієї із споруд, що розташовані на території вищезазначеного публічного акціонер товариства та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, використовуючи заздалегідь заготовлений інструмент, здійснив крадіжку силового кабелю з мідною жилою ВВГ 4x50, загальною довжиною 12,95 метрів, вартість якого відповідно до висновку експерта №200/17-21 від 24.01.2017 станом на 29.12.2016 становила 2770, 66 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_4 завдав ПАТ «Івано-Франківськ «Вінницям`ясо» майнової шкоди на загальну суму 2770,66 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду повідомив, що перелізши через паркан потрапив на територію ПАТ «Івано-Франківськ «Вінницям`ясо», де з підвального приміщення здійснив крадіжку кабелю, після чого залишив територію, однак був зупинений працівниками поліції, яким видав викрадене майно. Про вчинене шкодує, у вчиненому розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.12.2016 (т.2 а.с. 43), витягу з кримінального провадження №0000262 від 29.12.2016 (т.2 а.с. 42), протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.12.2016 (т.2 а.с. 45,46), постанови про визнання предметів речовими доказами від 10.01.2016 (т.2 а.с. 47,49), ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 11.01.2017 (т.2 а.с 48), висновку експерта №76-Т від 23.01.2017, №200/17-21 від 24.01.2017 (т.2 а.с. 53-62), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як крадіжка, тобто викрадення чужого майна, з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

З обвинувального акту та досліджених судом матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку, саме, з приміщення, яке не підпадає під ознаки «житла» та «сховища», тому суд виключає дані кваліфікуючі ознаки, оскільки вони є зайвими, а дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше судимий (т.2 а.с. 28-41, 70, 74-89, 91,92), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 64,65), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с. 66).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, враховуючи особу обвинуваченого та його майновий стан, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 27.01.2021 засуджений за вироком Полтавського районного суду Полтавської області до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією у власність держави частини майна, що є власністю засудженого, окрім житла, даний вирок набув законної сили 27.09.2022, згідно ухвали Полтавського апеляційного суду, а тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складення покарань.

Крім того, судом враховано, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 - 29.12.2016.

ОСОБА_4 був затриманий 29.12.2016, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2017 був звільнений з-під варти, в зв`язку зі зміною запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

В подальшому, був затриманий в межах іншого кримінального провадження, та на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2019 був етапований до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» - 29.12.2022, де перебуває на даний час.

Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України, тобто може поліпшувати його або погіршувати.

Закон №838-VIII від 26.11.2015 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ключовим показником при вирішення питання, щодо порядку зарахування строку попереднього ув`язнення є час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України.

Відтак, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування, слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого вартість проведення криміналістичних досліджень, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 70, 72, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2021, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 4 місяці, з конфіскацією у власність держави частини майна, що є власністю засудженого, окрім житла, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2021.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 29.12.2016 по 22.12.2017, та з 29.12.2022 по день ухвалення вироку.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку, а саме - з 27.02.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 879,88 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/27968/16-к від 11.01.2017 - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000262, а саме:

- два відрізки кабелю загальною довжиною 12,95 метри, який переданий на зберігання представнику потерпілого, після набрання вироком законної сили - залишити ПАТ «Івано-Франківськ «Вінницям`ясо»;

- пару чоловічого взуття чорного кольору, тестер для вимірювання напруги, три металеві рожково-накидні ключі, викрутка, рукавиці чорного кольору з прорезиновими вставками, які передані на зберігання до Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (раніше - Лівобережне відділення Вінницького ВП), після набуття вироком законної сили - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: