Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
11 квітня 2023 року смт. Романів
В ході досудового розслідування встановлено, що 28 березня 2023 року близько 14 години між населеними пунктами с. Паволочка та с. Нова Чортория Житомирського району Житомирської області ОСОБА_5 , керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT р/н НОМЕР_1 , здійснюючи обгін велосипеда та виїхавши на зустрічну смугу руху допустила зіткнення з автомобілем марки RENAULT MASCOTT р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок даного ДТП водій ОСОБА_5 та пасажир автомобіля HYUNDAI ОСОБА_7 , а також пасажир автомобіля марки RENAULT ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНП «Любарська лікарня».
28 березня 2023 року, під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено до відділення поліції автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, автомобіль марки «RENAULT» моделі «MASCOTT» реєстраційний номер НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями та пластикові уламки транспортних засобів, які упаковані до полімерних пакетів.
Окрім того, водії автомобілів (користувачі) на місці проведення огляду видали працівникам поліції свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 і НОМЕР_4 та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2992429.
28 березня 2023 року постановою старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області вищевказані транспортні засоби, документи та пластикові уламки визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що транспортні засоби, пластикові уламки документи є тимчасово вилученим майном, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази, слідчий у даному кримінальному провадженні просить накласти арешт на зазначене майно, позбавивши власників та користувачів права його відчуження, користування та розпорядження ним.
Слідчий в судове засідання не з`явився, продав заяву про розгляд клопотання без його участі, при цьому підтримав його та просить задовольнити.
Володільці майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомлені телефонограмою.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту частини 3 статті 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT» р/н НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_9 , однак на момент ДТП перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «RENAULT» моделі «MASCOTT» р/н НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_10 , однак на момент ДТП перебува у фактичному користуванні ОСОБА_6 .
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що транспортні засоби та їх пластикові уламки, на арешті яких наполягає сторона обвинувачення, відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема матеріали клопотання свідчать, що зазначені транспортні засоби безпосередньо контактували між собою в момент дорожньо-транспортної пригоди, а пластикові уламки були вилучені в ході огляду місця події і можуть зберегти на собі слідову інформацію.
Слідчим також зазначено, що підставою накладення арешту є також необхідність призначеня та проведення ряду криміналістичних експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, експертизи цілого за частинами.
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-транспортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
Разом з цим, клопотання та додані до нього матеріали не містять відомостей про те, що свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 і НОМЕР_4 та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2992429 зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є знаряддям злочину, містять ознаки підроблення чи необхідні при проведенні експертиз, тому, з огляду на факт наявності в розпорядженні органу досудового розслідування копій цих документів, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на оригінали цих документів.
Керуючись статтями 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT» моделі «MASCOTT» реєстраційний номер НОМЕР_2 червоного кольору, автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT» р/н НОМЕР_1 сірого кольору, та на уламки пластикових деталей транспортних засобів, позбавивши власників та/або користувачів права відчуження, користування та розпорядження вказаними транспортними засобами і уламками деталей.
До скасування у встановленому законом порядку арешту, вказані транспортні засоби залишити на зберігання на території Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, а уламки пластикових деталей транспортних засобів у кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1