Дата документу 06.04.2023 Справа № 335/7231/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/266/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/7231/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 березня 2023 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровокан Республіка Вірменія, який громадянства не має, постійного місця проживання та реєстрації не має, тимчасово проживає у притулку для внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 березня 2023 року за клопотанням слідчого продовжено на 60 днів, а саме до 20 травня 2023 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки в клопотанні слідчого відсутні обґрунтування неможливості запобігання передбаченим ст. 177 КПК ризикам перешкоджання проведення досудового розслідування.

Крім того, висунута ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою та передчасною, перебуває під розумним сумнівом.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 01.12.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК злочинів.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 грудня 2022 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 29 січня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2023 року за клопотанням слідчого продовжено на 60 днів, а саме до 27 березня 2023 року включно строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 01 червня 2023 року.

У зв`язку з тим, що 27 березня 2023 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_8 , а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, а також з огляду на існування у даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, задовольняючи дане клопотання, в ухвалі зазначила, що ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшилися, а крім того, у провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій.

Із зазначеним рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в передбаченому цим Кодексом порядку. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотрималася зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При апеляційному розгляді встановлено, що підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, що наведена у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі "Феррарі-Браво проти Італії" №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що "питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою"; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23 жовтня 1994 року "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК підтверджуються: протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_10 , понятих та стенограмою до відеозапису, згідно якого останній відтворив всі обставини події (а.с. 84-86, 87-94 матеріалів кримінального провадження №0000418); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 5 грудня 2022 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 впізнав на фотознімку ОСОБА_11 , який познайомив його з ОСОБА_12 , замовив йому вбивство потерпілого ОСОБА_13 та який також приймав участь в організації замовного вбивства потерпілого ОСОБА_13 (а.с. 95-97 матеріалів кримінального провадження №0000418); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 5 грудня 2022 року, згідного якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_14 ( ОСОБА_12 ), як особу з яким його познайомили та який замовив йому вбивство потерпілого ОСОБА_13 , а також, який приймав участь в організації замовного вбивства останнього (а.с. 98-100 матеріалів кримінального провадження №0000418); протоколом огляду місця події від 3 грудня 2022 року, з якого вбачається, що був вилучений предмет схожий на обріз мисливської рушниці (місце знаходження предмету схожого на обріз мисливської рушниці ОСОБА_8 показав під час слідчого експерименту 3 грудня 2022 року) (а.с. 101-104 матеріалів кримінального провадження №0000418); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 грудня 2022 року, згідно якого, підозрюваний ОСОБА_11 . Огли впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка на замовлення ОСОБА_15 вчинила вбивство потерпілого, який у власності має автомобіль Tайота Кемрі, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у вересні 2022 року (а.с. 118-120 матеріалів кримінального провадження №0000418).

Крім того, на спростування доводів про те, що ОСОБА_8 9 - 10 вересня 2022 року знаходився у шелтері для ВПО в м.Дніпро, в матеріалах провадження міститься протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 22 вересня 2022 року, згідно якого, 10 вересня 2022 року приблизно о 21 год. коли він разом зі своєю дружиною та сусідом сиділи на лавочці біля гуртожитку по АДРЕСА_2 , де він мешкає, до них підійшов чоловік кавказької зовнішності, віком приблизно 40-45 років, зріст приблизно 180-185 см, волосся темне, коротко стрижений, злегка був не голений, мав глибокі очниці, ніс мав з горбинкою та попрохав подзвонити. Він дав свій телефон та вказаний чоловік присів на бордюр і почав розмовляти по телефону спочатку російською мовою, про те, що за ним обіцяли прислати машину, потім іноземною мовою. Даний чоловік прийшов зі сторони будинку АДРЕСА_3 (а.с. 19-21 матеріалів кримінального провадження №0000418). Такі показання підтверджує і сам ОСОБА_8 під час слідчого експерименту від 3 грудня 2022 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_8 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, а тому доводи захисника про необґрунтованість підозри у справі не є беззаперечними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі "Летельє проти Франції" наголосив на тому, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі "Амбрушкевич проти Польщі" (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти громадської безпеки, санкцією якої передбачено покарання до 15 років або довічного позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому тяжкі та особливо тяжкі злочини.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК, ОСОБА_8 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК обумовлюється тим, що всі обставини у даному кримінальному провадженні не встановлені, зокрема, органом досудового розслідування не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати значення у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити спроби для знищення, приховання або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, на підтвердження ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК є те, що ОСОБА_8 достовірно відоме місце проживання потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оскільки згідно повідомлення про підозру, яка була вручена підозрюваному ОСОБА_8 , місцем інкримінованих останньому злочинів є місце проживання вищевказаних потерпілих, у зв`язку із чим, будучи обізнаним про адресу їх проживання, підозрюваний зможе вплинути на таких осіб шляхом залякування або погроз з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч.4 ст.95 КПК.

Також, ОСОБА_8 раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкий злочин, передбачений п.7 ч.2 ст.115, ст.15 ч.2 п.п.1, 9 ст.115 КК, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших злочинів.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем тимчасового проживання, а саме, в шелтері для ВПО не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Доводи про те, що підозрюваний ОСОБА_8 був працевлаштований у ТОВ фірма «Константа» також не свідчать про те, що на даний час його процесуальна поведінка була б гарантована і влаштування на роботу запобігало би встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання захисника на вагітність ОСОБА_19 не береться до уваги апеляційним судом, з огляду на відсутність даних вважати, що остання є цивільною дружиною підозрюваного ОСОБА_8 .

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

Також колегією суддів враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 березня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4