Провадження № 1-кп/947/201/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001459 від 27.06.2019 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 у невстановлений час та у невстановленому місці, у неустановлений спосіб, для особистого вживання без мети збуту, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме, метадон який містився у 20 полімерних згортках.

Після цього, ОСОБА_10 став незаконно зберігати 20 полімерних згортків при собі за поясом шортів, без мети збуту для особистого вживання.

27.06.2019 року близько 23:14 годині, обвинувачений ОСОБА_10 знаходячись біля будинку 37 по вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі був зупинений працівниками поліції, де під час проведення огляду у останнього виявлено та вилучено 20 полімерних згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальний кількісний вміст мета дону становить 2, 174 г.

Таким чином ОСОБА_10 придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальний кількісний вміст мета дону становить 2, 174 г., що є великими розмірами.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України незаконно придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, при цьому категорично заперечував свою причетність до збуту наркотичного засобу, повідомивши суду про те, що тривалий час вживає наркотичні засоби, лікувався від наркотичної залежності і ніколи не збував наркотичні засоби. Так, при його затриманні та при огляді місця події, казав співробітникам поліції, що вживає наркотичні засоби протягом тривалого часу і придбав для власного споживання без мети збуту одразу 20 пакетиків з наркотичним засобом, які ніс до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 . Там, біля будинку де він мешкає, його і затримали співробітники поліції. З підстав наркотичної залежності він неодноразово проходив лікування в установах в 2008 році. 2010 році, 2015 році, 2016 році.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_10 у придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великому розмірі, винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України підтверджується:

-Протокол огляду місця події від 26.06.2019 року з фототаблицею із якого вбачається, що було проведено огляд місцевості розташованої біля будинку 37 по вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі на якої було виявлено громадянина ОСОБА_10 у якого виявлено 20 згортків з невідомою речовиною. ОСОБА_10 власноручно написав пояснення в протоколі, що наркотичну речовину він зберігав для особистого вживання;

-висновком експерта №1181-Х від 25.07.2019 року з фото таблицею, з якого вбачається, що надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору загальною масою 6, 752 грам, яка знаходилась у двадцяти згортках з полімерної плівки, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст метадону в наданій речовині становить 2, 174 г.;

-Витяг із ЄРДР за № 0001459 від 27.06.2019 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення 309 ч.1 КК України;

-Постановою про визнання оглянутого предмета речовим доказом та долучення його до матеріалів досудового розслідування від 06.08.2019 року, з якої вбачається, що сейф пакет №399332.

-Квитанція №000331;

-Довідка надана директором РЦ «Перемога» з якої вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в РЦ «Перемога» з приводу наркотичної та алкогольної залежності в період з 05.02.2008 року до 02.08.2008 року та з 18.03.2010 року до 22.06.2010 року;

-Довідка медичного центру «Вітар Н» з якої вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.06.2016 року по 17.06.2016 року з приводу розладу психічної поведінки у зв`язку з вживання наркотичної речовини (амфетамін);

-Довідка медичного центру «Вітар Н» з якої вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.03.2015 року по 28.03.2015 року з приводу розладу психічної поведінки у зв`язку з вживання наркотичної речовини (амфетамін);

-Довідка медичного центру «Вітар Н» з якої вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив курс ресолізації у м. Львів на базі «Медичного центру Вітар Н»;

-Так, в ході судового розгляду ухвалою суду за погодженням всіх учасників судового провадження була проведена судово психіатрична експертиза №561 від 06.10.2021 року, з якої вбачається, що за результатами проведеного амбулаторного судово психіатричного дослідження експертна комісія дійшла до висновків: що обвинувачений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння інкримінованого йому правопорушення. На будь яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебував. Виявляв клінічні ознаки психічних порушень у вигляді: «Психічних та поведінкових розладів у наслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдрому залежності» (що відповідало діагностичним критеріям рубрики «F19.2»), за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду, «наркоманією» за діагностичним критеріями МКХ-9-го перегляду), які за ступенем виразності та впливу на його когнітивні, вольові і критичні функції були не настільки виражені та, не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час обвинувачений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство, або інший хворобливий стан психіки. Виявляє клінічні ознаки психічних порушень у вигляді «Психічних та поведінкових розладів у наслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдрому залежності, утримання у умовах, що виключають вживання алкоголю та наркотичних, і психоактивних речовин» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F19.2»), за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду, що не позбавляє та не обмежує його у здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом, правильно сприймати обставини, які мають значення по справі, та давати про них відповідні покази, приймати участь у судовому розгляді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у наступному:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою подальшого незаконного збуту, у невстановлений спосіб, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме, метадон який містився у 20 полімерних згортках.

Достовірно знаючи, що вказана речовина є наркотичним засобом, діючи умисно з метою подальшого їх збуту невстановленим способом схильним до вживання наркотичних речовин, ОСОБА_10 помістив полімерні згортки за пояс шортів які були на ньому та почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

27.06.2019 року об 23:14 годині ОСОБА_10 знаходячись біля будинку №37 по вул. по вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі був зупинений працівниками поліції, де під час проведення огляду у останнього виявлено та вилучено 20 полімерних згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальний кількісний вміст метадону становить 2, 174 г., що є великими розмірами, які ОСОБА_10 незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах.

В ході судового розгляду прокурором на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України надані наступні докази:

-Витяг із ЄРДР за № 0001459 від 27.06.2019 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України;

-Рапорт інспектора Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ОСОБА_11 , з якого вбачається, що 26.06.2019 року о 23:15 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.06.2019 року о 23:14 годині за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петров, 37 поліція охорони, Кришталь -27, затримали чоловіка з наркотичною речовиною;

-Протокол огляду місця події від 26.06.2019 року з фототаблицею із якого вбачається, що було проведено огляд місцевості розташованої біля будинку 37 по вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі на якої було виявлено громадянина ОСОБА_10 у якого виявлено 20 згортків з невідомою речовиною. ОСОБА_10 пояснив, що в згортках находиться наркотична речовина метадон, який він зберігав для особистого вживання;

-висновком експерта №1181-Х від 25.07.2019 року з фото таблицею, з якого вбачається, що надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору загальною масою 6, 752 грам, яка знаходилась у двадцяти згортках з полімерної плівки, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальний кількісний вміст мета дону в наданій речовині становить 2, 174 г.;

-Постановою про визнання оглянутого предмета речовим доказом та долучення його до матеріалів досудового розслідування від 06.08.2019 року, з якої вбачається, що сейф пакет №399332.

-Квитанція №000331;

-Довідка надана директором РЦ «Перемога» з якої вбачається, що ОСОБА_10 ,13.05.1984 року знаходився в РЦ «Перемога» з приводу наркотичної та алкогольної залежності в період з 05.02.2008 року до 02.08.2008 року та з 18.03.2010 року до 22.06.2010 року;

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах, стороною обвинувачення не надано.

Прокурор від допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відмовився, сторона захисту не заперечувала.

Захисник ОСОБА_9 звернулася до суду з промовою в якої просила дії обвинуваченого ОСОБА_16 перекваліфікувати з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України, з підстав, що ОСОБА_10 тривалий час вживає наркотичні засоби, що підтверджується висновком судово психіатричної експертизи №561 від 06.10.2021 року, довідками РЦ «Перемога», медичного центру «Вітар Н». Враховуючи наявність залежності від вживання наркотичних засобів у ОСОБА_10 , та відсутності у стороні обвинувачення доказів, що ОСОБА_10 придбав велику кількість наркотичного засобу з метою збуту, а лише факт виявлення у ОСОБА_10 наркотичного засобу у великому розмірі не може вважатися доказом умисно обвинуваченого саме на їх збут, тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 309 КК України.

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто доказів, які могли б довести, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_10 , є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України характеризується прямим умислом і метою збуту.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» визначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Однак лише вилучення великої кількість наркотичного засобу у ОСОБА_10 за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальними доказами скоєння ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Натомість з показань обвинуваченого ОСОБА_10 вбачається, що він протягом тривалого часу вживає наркотичні засоби, і 27.06.2019 року він придбав наркотичний засіб для особистого вживання, вказане об`єктивно підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №561 від 06.10.2021 року, згідно якої останній виявляє клінічні ознаки психічних порушень у вигляді: «Психічних та поведінкових розладів у наслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдрому залежності», та довідками про те, що ОСОБА_10 проходив лікування з приводу залежності вживання наркотичних засобів в 2008, 2010, 2015, 2016 роках.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про зберігання при собі наркотичного засобу у великому розмірі для власного вживання, стороною обвинувачення не спростовані.

Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою, - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, а тому лише факт виявлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон у обвинуваченого ОСОБА_10 , не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.

Таким чином, оцінюючи всі встановлені та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу у великому розмірі без мети збуту обвинуваченим ОСОБА_10 , але докази надані прокурором не вказують, що в діях обвинуваченого ОСОБА_10 була мета на збут наркотичного засобу. Крім того, надані прокурором письмові докази за своїм змістом, мають правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст. 309 КК України, а саме: відомості до ЄРДР внесені за ч.1 ст. 309 КК України, постанова про перекваліфікацію дій ОСОБА_10 зі ст. 309 ч.1 КК України на ч.2 ст. 307 КК України суду не надана.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковані не вірно, а тому суд вважає за необхідне перекваліфікувати його дії зі ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_10 за ч.2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту, «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше не судимий, наявність обставин які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, каяття вчиненому, відсутність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 та його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377,392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня його фактичного затримання, а саме: 21.08.2019 року.

В строк відбуття призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_10 під вартою з 21.08.2019 року по 18.05.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Вважати ОСОБА_10 таким, що повністю відбув покарання призначене за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави за проведення експертизи наркотичних засобів №1181-Х від 25.07.2019 року, грошові кошти у розмірі 2 355 гривень 15 копійок.

Речові докази: мета дон, загального вмісту 2, 174 г. знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1