У Х В А Л А

"07" листопада 2022 р. м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань № 1 м. Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001814 від 02.08.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

потерпіла: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строк дії якого продовжено по 12.11.2022 включно, однак до вказаного терміну прийняти остаточне рішення по справі не представляється можливим, оскільки не досліджені докази сторони захисту, а також не допитаний обвинувачений.
Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки один із ризиків, який слідчий суддя врахував обвинуваченому при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшився та продовжує існувати, а саме ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, останній може намагатися уникнути кримінальної відповідальності. Отже прокурор вважає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними та вважає за необхідне обрати (продовжити) відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.
Потерпіла підтримала позицію прокурора та просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на більш м`який.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, а також враховуючи норму ч. 3 ст. 331 КПК України, згідно з якою до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, приходить до наступного висновку.
Так, строк продовженого строку тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 12.11.2022, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, а саме за ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про його особу, а саме ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, має місце реєстрації, яке співпадає з його фактичним місцем проживання, раніше не судимий, розлучений, на утриманні має малолітню дитину, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, не виражає допустимі соціальні зв`язки.
Крім цього відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, а притягнення останнього до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, приводять суд до висновку, що ризик та обставини відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України є дійсним та дає підстави вважати, що надалі ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності. Отже ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177, КПК України, який враховував слідчий суддя при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні продовжує існувати, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику протиправної поведінки обвинуваченого.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений до 60-ти днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, продовжити до 60 днів, тобто по 05.01.2023, включно.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України на 05.12.2022 о 09.30 год.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_7