Справа № 932/4246/21
Провадження № 1-кп/0203/544/2022
У Х В А Л А
30.11.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 01.03.2021 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов зазначений обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, як такий, що відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Захистом заявлені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку із тим, що в акті не визначене формулювання обвинувачення, в акті не зазначено викривача, обвинувальний акт ОСОБА_6 належним чином не було вручено, та не всі захисники ознайомилися в порядку ст.290 КПК України з матеріалами кримінального провадження..
Обвинувачений підтримав клопотання захисту.
Вирішуючи питання про можливість призначення справи до судового розгляду, суд виходить з наступного.
Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.
Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 року N 8, роз`яснено, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
В постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року (справа № 5-328кс16) зазначено, що аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції").
З обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а оцінка доказів надається судом після їх вивчення в нарадчій кімнаті.
З матеріалів, доданих до обвинувального акту, вбачається, що ОСОБА_6 разом із захисником ОСОБА_4 був ознайомлений в порядку ст.290 КПК України з матеріалами кримінального провадження.
Доводи сторони захисту, що не всі захисники були присутні при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, не є порушенням права на захист обвинуваченого, оскільки інші захисники мають можливість ознайомитися з матеріалами в порядку ст.317 КПК України та мати можливість підготуватися до судового розгляду. Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 183/6198/20.
Доводи захисту, щодо відсутності у обвинувальному акті даних про викривача, не можуть бути прийняті судом.
Поняття «викривач» надано у Законі України «Про запобігання корупції», а саме викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.
В наданих матеріалах відсутні бідь-які дані щодо того, чи відповідає ОСОБА_7 вимогам вищезазначеного Закону, сам заявник ОСОБА_7 не звертався із заявою про надання йому статусу викривача.
Згідно зі ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.
До обвинувального акту долучено розписки про тримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відповідно до яких адвокатом ОСОБА_4 отримано обвинувальний акт, та відповідно якої ОСОБА_6 від підписання відмовився в присутності адвоката ОСОБА_4 та самостійно покинув приміщення ГСУ ДБР. Примірник обвинувального акту було скеровано ОСОБА_6 як поштою, так і вручений адвокату для передачі ОСОБА_6 , отже стороною обвинувачення було вжито усіх заходів для вручення обвинувального акту.
Також суд зазначає, що відмова обвинуваченого від отримання обвинувального акту, не є підставою для повернення акту, оскільки суд може надати обвинувальний акт обвинуваченому на початку судового розгляду для можливості підготуватися останньому для захисту.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту - не встановлено. Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Дане кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду міста Дніпропетровська, тому підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 314- 316 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, прокурору залишити без задоволення.
Підготовче провадження закінчити.
Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 01.03.2021 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у залі судових засідань на 25 листопада 2022 на 09 годину 00 хвилин.
Викликати в судове засідання: прокурора, уповноваженого на участь у справі, обвинуваченого, захисника.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Суддя ОСОБА_8