Справа №295/9353/22
УХВАЛА
Іменем України
22.11.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні за №0001934 від 23.09.2022,
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24.12.2022.
Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2022, приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в квартирі АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на побутовому підґрунті. В ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , використовуючи кухонний ніж, наніс рукою, у якій утримував вказаний ніж, один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 , таким чином умисно вбивши останнього.
Смерть ОСОБА_7 , настала внаслідок гострої крововтрати, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені та аорти.
Своїми умисними діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
24.09.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
24.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру.
26.09.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 22.11.2022 включно, без визначення розміру застави.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 23.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду трупа від 24.09.2022; лікарським свідоцтвом про смерть №2173 від 24.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_4 ; висновком судово-медичної експертизи №831 від 26.10.2022.
У клопотанні вказано, що 14.11.2022 керівником Житомирської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме: до 24.12.2022.
В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 сторона обвинувачення вказує про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування має підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання у разі його засудження за інкриміноване кримінальне правопорушення може переховуватись від органу досудового розслідування/суду; незаконно здійснити тиск на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Вказала, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, які стали підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився, кваліфікація інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не змінювалася.
Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав частково. Вказав, що він захищався та умислу на вбивство в нього не було, підозрюваний сам викликав поліцію та карету швидкої медичної допомоги для потерпілого. Потерпілий вказав, що його допитано не було. Проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив оглянути відеозапис, який є додатком до протоколу. Вказав, що із зазначеного відеозапису можливо встановити, що кваліфікація дій підозрюваного не вірна. Підозру вважає необґрунтованою та не підтвердженою достатніми доказами, дії підозрюваного не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тому вважає, що слідчий суддя, вбачаючи безпідставність кваліфікації дій підозрюваного за зазначеною статтею, може вирішити питання щодо зміни виду запобіжного заходу. Вважає, що при зміні кваліфікації злочину тримання під вартою підозрюваного є недоречним. Заявлені органом досудового розслідування ризики захисник вважає необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001934 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке 24.09.2022 вручено ОСОБА_4 під підпис.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 26.09.2022 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.11.2022.
Постановою керівника Житомирської окружної прокуратури від 14.11.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001934 від 23.09.2022 продовжено до 3 місяців, а саме до 24.12.2022.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, щого його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя не погоджується з доводами захисника щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що після обрання запобіжного заходу, коли слідчий суддя оцінивши зібрані докази, дійшов висновку, що вони у сукупності є достатніми для переконання неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, - жодних доказів протилежного, тобто, які б спростовували причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину, в ході досудового розслідування не встановлено, та до справи не подано.
При цьому, всупереч доводам захисника підозрюваного, проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного (відповідний протокол від 11.11.2022 долучено до матеріалів справи), під час якого відповідно до ст.240 КПК України, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проводиться перевірка необхідних дослідів чи випробувань, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та, під час якого підозрюваний ОСОБА_4 відтворював події і повідомляв відомості відповідно до власної версії події правопорушення, не може підтверджувати таких повідомлених підозрюваним відомостей як встановлених обставин, оскільки такі відомості, в свою чергу, мають бути перевірені під час досудового розслідування та бути підтверженими або спростованими за наслідками проведених експертних досліджень, слідчих дій, тощо, та бути предметом оцінки доказів в сукупності.
З огляду на викладене, ні протокол проведення слідчого експерименту від 11.11.2022, ні додаток до нього (відеофіксація проведеного слідчого експерименту) за своєю суттю не є тими доказами, з яких, за твердженням захисника, чітко вбачається відсутність обгрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому наразі злочину. Зважаючи на зазначене, а також враховуючи, що визначення кваліфікації кримінального правопорушення є виключною компетенцією органу досудового розслідування, відповідно, надання оцінки доказам в контексті необхідності зміни кваліфікації інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, до повноважень слідчого судді не відноситься, тому слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання захисника про огляд відеозапису - додатку до протоколу проведення слідчого експерименту. При цьому, у разі, якщо у т.ч. за наслідками проведеної перевірки повідомлених підозрюваним відомостей, органом досудового розслідування буде змінено кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вказана обставина може бути підставою для звернення сторони захисту до слідчого судді з відповідним клопотанням про зміну застосованого запобіжного захисту.
Наразі, з наданих у справі доказів слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу 26.09.2022 слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що заявлені ризики продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, та з огляду на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Також зважаючи на наявність неодноразових судомостей підозрюваного (за вчинення іншого характеру злочинів, переважно, з корисливих мотивів, на чому наголосив захисник підозрюваного), та достатність підстав вважати причетним його до вчинення нового злочину, слідчий суддя вважає обгрунтованим ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, оскільки підозрюваний знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, вони є його сусідами, небезпідставним є також посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків.
Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання слідчого судді, свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування не завершено, з огляду на складність кримінального провадження та необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, отримання висновків експертиз матеріалів, речовин та виробів, судово-імунологічних та судово-цитологічних експертиз, судової медико-криміналістичної експертизи, проведення додаткової судово-медичної експертизи по слідчому експерименту, проведеному з підозрюваним ОСОБА_4 , та ін., у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 24.12.2022.
Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання підозрюваного під вартою.
Керуючись статтями 176, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 грудня 2022 року.
Встановити строк дії ухвали до 24 грудня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 16 год 00 хв 25 листопада 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1