Провадження № 1-кп/369/184/23
В И Р О К

іменем України

03.04.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0005030 від 23.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.03.2018 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи засудженим 28.03.2018 Києво- Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, вчинивши нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, з 18.05.2018 ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Києво- Святошинському районному відділі філії Державної установи «Центр пробацїї» у м. Києві та Київській області.

24.05.2018 ОСОБА_4 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України у разі його ухилення від відбування громадських робіт, та направлено для відбування призначеного судом покарання з 24.05.2018 до КП «БГВУЖКГ» м. Боярка. ОСОБА_4 також було ознайомлено з вимогами ст. 37 КВК України.

Під час перебування на обліку в Києво-Святошинському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 систематично не з`являвся до КП «БГВУЖКГ» м. Боярка для відпрацювання громадських робіт, причину неявки до Києво- Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не повідомив, а також не з`являвся, на телефонні дзвінки не відповідав. Тобто, у червні 2018 року ОСОБА_4 не відпрацював без поважної причини 20 години із запланованих 80 годин.

Така поведінка свідчить про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт.

Станом на 28.08.2018 невідбута міра покарання засудженого ОСОБА_4 становить 60 годин громадських робіт, 20 годин з яких без поважної причини.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, підтвердив обставини скоєного, викладені в обвинувальному акті, докази щодо фактичних обставин кримінального провадження не оспорює.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому кримінальному проступку, а також те, що наявні у кримінальному провадженні докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються.

Суд визнає, що обвинувачений дав суду правдиві показання, які узгоджуються з обставинами встановленими досудовим розслідуванням.

Таким чином, суд визнає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ним вчинений кримінальний проступок, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, має середню-спеціальну освіту, неодружений, тимчасово не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено та призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчиненого проступку, його щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, позитивні характеристики, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1