Справа № 202/7185/22
Провадження № 1-кс/202/4514/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділення ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого відділення ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

В обґрунтування своєї скарги посилається за на те, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . 15.08.2022 року за даною адресою прокурором Лівобережної прокуратури ОСОБА_5 було проведено обшук належного їй будинку, в ході якого серед іншого, було вилучено грошові кошти в розмірі 17500 доларів США, які є її власністю, про що під час обшуку повідомлялось прокурору. Зважаючи, що належні їй грошові кошти не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки не були предметом злочину та не набуті внаслідок кримінального правопорушення, слідчим безпідставно утримується зазначене майно. У зв`язку з чим просить слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого повернути його.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, згідно скарги просила розглянути скаргу у її відсутність.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення на скаргу ОСОБА_3 згідно яких зазначив, що дозвіл на вилучення вказаних грошових коштів прямо надано ухвалою слідчого судді та вони не можуть вважатися тимчасово вилученим майном. Вказані грошові кошти отримані ОСОБА_6 при продажі гуманітарної допомоги, про що свідчать зібрані матеріали кримінального провадження. Вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 фактично не є належним суб`єктом оскарження дій слідчого та прокурора через відсутність підтвердження права власності на вказані грошові кошти. Постановою слідчого грошові кошти визнано речовими доказами. Просив відмовити задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Дослідивши скаргу та надані прокурором матеріали і письмові пояснення, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, СВ ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як вбачається з ухвали (справа №202/4545/22 провадження 1-кс/202/3342/2022) 05.08.2022 року слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження, внесеного 02.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037, а саме будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а саме: гуманітарної (благодійної) допомоги у вигляді замороженого м`ясо курятини; договори чи інших документів, які надають право зберігання гуманітарної (благодійної) допомоги; документів, в тому числі актів прийому-передачі, документів, щодо зберігання, отримання учасниками злочинної групи гуманітарної (благодійної) допомоги у вигляді замороженого м`ясо курятини зі складу; документів щодо пропускного режиму на територію підприємства; документів (договорів і додатків до них, платіжних доручень, товарних та податкових накладних, касових ордерів, товарних чеків, печаток та штампів), що містять інформацію про суб`єктів господарювання, причетних до вказаного злочину; чорнових записів щодо об`єму отриманої та реалізованої гуманітарної (благодійної) допомоги; грошових коштів, здобутих у результаті реалізації вказаної продукції.
В ході проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді 05.08.2022 року було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 в ході якого, з поміж іншого, виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 28 000 гривень та 17500 доларів США.

Як зазначив сам прокурор у своїй заяві, вилучені в ході обшуку 28000 гривень купюрами по 1000 гривень підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, при цьому походження 17500 доларів США органом досудового розслідування не встановлено, вони не є ідентифікованими, не використовувалися під час контролю за вчиненням злочину, у зв`язку з чим не можуть вважатися здобутими у результаті реалізації вказаної продукції, а тому не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 05.08.2022.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Зважаючи викладене, 17500 доларів США, на переконання слідчого судді, є тимчасово вилученим майном в розумінні положення ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді в ході якого тимчасово вилучене майно був проведений 15.08.2022 року, проте клопотання про арешт майна, відповідно ч.5 ст. 171 КПК України, слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна не подано, арешт на вилучені 17500 доларів США не накладено.
Главою 2 КПК України встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед інших, віднесені законність та недоторканність права власності.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наведені засади, закріплені у ст. 16 КПК України та визначають, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених норм кримінального процесуального законодавства, їх внутрішній, змістовний зв`язок доводять, що будь-які процесуальні рішення, дії слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинені під час досудового розслідування, мають відповідати вищевказаним засадам.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором та/ або слідчим не доведено, що вилучені 17500 доларів США, охоплюються ухвалою про надання дозволу на проведення обшук; арешту вилучені грошові кошти не піддавалися, при цьому прокурором не надано доказів, які б свідчили про те, що вищевказане майно має значення для досудового розслідування кримінального провадження № 00000037.

Позицію прокурора про те, що ОСОБА_3 не може оскаржувати бездіяльність слідчого через відсутність підтвердження права власності на вказані грошові кошти, а також не доведення їх походження, слідчий суддя вважає необґрунтованою, виходячи з того, що грошові кошти вилучені з домоволодіння, власником якого є саме скаржниця ОСОБА_3 , а тому з огляду на презумпцію правомірності набуття права власності, зважаючи що прокурором не спростовано законність походження даних грошових коштів, не доведено, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 167-169, 171, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділення ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділення ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_3 вилучені 15.08.2022 року під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 належні їй на праві власності грошові кошти у сумі 17500 доларів США.

Ухвала не підлягає оскарженню, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1