Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2023 року про залишення без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення останнього від відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з хворобою,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2023 рокузалишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення останнього від відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з хворобою.

Медичну документацію ОСОБА_7 , що знаходилася при матеріалах справи - повернуто до КП «Луцька міська клінічна лікарня», що знаходиться за адресою: місто Луцьк, проспект Відродження, 13 Волинської області, за минанням потреби (а.с.101).

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у виді 1 року позбавлення волі, визначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2020 року.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник засудженого покликається на те, що відповідно до п.1.2 висновку експерта № 52 від 20.09.2022 року встановлено, що діагностовані у засудженого ОСОБА_7 захворювання, що супроводжуються серцевою недостатністю 2б ст. згідно п.8.1 належить до «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарань які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарань», затвердженого наказом міністерства юстиції України та міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Однак суд першої інстанції не дослідив сукупність обставин, які належало врахувати при прийняття оскаржуваного рішення. Судом не враховано вимоги до лікування хронічної серцевої недостатності ІІ б ст. та можливість забезпечення дотримання таких вимог установою відбування покарань. Таким чином, забезпечення виконання Протоколу надання медичної допомоги хворим із хронічною серцевою недостатністю, затвердженого Наказом МОЗ України від 03.07.2006 року № 436 потребує спеціального постійного контролю спеціалізовано лікаря - кардіолога та наявні апарати для здійснення діагностики серцевих захворювань та реанімації хворого.

Вказує на те, що посилання судді першої інстанції на те, що створено і давно існує спеціальна медична служба ДКВС, яка спеціалізується по наданню медичної допомоги особам, які перебувають під вартою, а також засудженим, які відбувають покарання, не дає підстав вважати, що існування служби ДКВС саме собою забезпечує належне виконання Протоколу надання медичної допомоги хворим із хронічною серцевою недостатністю, затвердженого Наказом МОЗ України від 03.07.2006 року № 436, враховуючи умови утримання засуджених в установах відбування покарань. Оцінюючи затверджений протокол лікування серцевої недостатності, вбачається, що неналежне лікування може призвести до мозкової та легенево-судинної тромбоемболіїї чи раптової смерті засудженого.

Також вважає твердження суду першої інстанції, що відшкодування завданої шкоди потерпілому, як можливість і бажання ОСОБА_7 уникнути від покарання за вчинене, є суб`єктивним і не відповідає основній меті призначеного покарання - виправлення засудженого. А те, що ОСОБА_7 добровільно відшкодував шкоду, визначену вироком суду, є свідченням того, що мета покарання, призначеного ОСОБА_7 , частково досягнута, а тому немає незаперечної потреби у відбуванні ним покарання у виді позбавлення волі (а.с.109-114).

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін; засудженого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати; апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до усталеної судової практики факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного у визначеному переліку захворювань.

Згідно із п.1 розділу VІ «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку. На підставі висновку щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, адміністрація УВП, у якій обліковується засуджений, протягом доби після отримання зазначеного висновку готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 12.11.2020 року засуджений Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року позбавлення волі. На даний час вищевказаний вирок суду вступив в законну силу і ОСОБА_7 відправлений до місця відбуття покарання.

До Луцького міськрайонного суду Волинської області 10.11.2021 року адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 подала клопотання про звільнення останнього від відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з хворобою (а.с.1-7).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2023 рокузалишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення останнього від відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з хворобою (а.с.101).

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд зазначив, що відповідно до висновку експерта № 52 від 20.09.2022 року хвороба, яка наявна в ОСОБА_7 наявна в переліку захворювань, відповідно до яких останнього може бути звільнено від відбуття призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, однак як в судовому засіданні експерт пояснила, що ОСОБА_7 може відбути покарання у виді позбавлення волі, в разі надання йому медичної допомоги. При цьому зазначила, що як відомо, створено і давно існує спеціальна медична служба ДКВС, яка спеціалізується по наданню медичної допомоги особам, які перебувають під вартою, а також засудженим, які відбувають покарання.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення останнього від відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з хворобою, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував дані щодо хвороби та особи засудженого відповідно до положень ст.539 КПК України, врахував характер захворювання засудженого та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання захисника засудженого є передчасним, оскільки ОСОБА_7 може відбувати покарання у виді позбавлення волі в разі надання йому медичної допомоги.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що у разі погіршення стану здоров`я, установа виконання покарання чи сам засуджений мають право повторно звернутися до суду із заявою для вирішення питання про його звільнення від подальшого відбування покарання з обов`язковим наданням всіх медичних документів, які є необхідними для вирішення цього питання.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів апеляційного суду, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином вмотивованою, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник засудженого просить скасувати її, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, істотних порушень кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено

Керуючись ст.84 КК України, ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2023 року про залишення без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення останнього від відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з хворобою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: