Провадження №1-кп/337/180/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.09.1993 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141, ч.3 ст.140, 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 29.04.1997 за відбуттям строку покарання;

- 05.11.1999 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141, ч.1 ст.194, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.10.2000 за відбуттям строку покарання;

- 22.10.2001 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст. 45 КК України звільнено з іспитовим строком 3 роки;

- 05.03.2002 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2001 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.11.2005 умовно - достроково, невідбута частина покарання - 3 місяці 17 днів;

- 30.05.2007 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.06.2009 за відбуттям строку покарання;

- 29.10.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільнений 27.07.2011 за відбуттям строку покарання;

- 09.02.2012 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Звільнений 28.09.2012 за відбуттям строку покарання;

- 26.03.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.07.2016 за відбуттям строку покарання;

- 12.10.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.07.2018 умовно-достроково, невідбута частина покарання - 1 рік 4 дні;

- 26.02.2019 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2016 та остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.04.2021 за відбуттям строку покарання,

- 30.06.2022 року Жовтневим районним судом Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на один рік. Вироком Запорізького апеляційного суду від 4 жовтня 2022 року вирок від 30 червня 2022 року в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України скасований.

ВСТАНОВИВ:
08.05.2022, приблизно о 15 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходячись в приміщенні роздягальні магазину «АТБ», яке розташоване по вул. Василя Сергієнка 50-А в м. Запоріжжя, звідки таємно викрав із сумки майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «Redmi 9T Carbon Gray 4 GB RAM 128 GB ROM» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 4269,34 гривні, спричинивши останньому матеріальний збиток на вказану суму.

04.08.2022, приблизно о 14 годин 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні коридору відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги «Міської дитячої лікарні N 5», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 28-А, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів у малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , в корпусі біло-блакитного кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартістю 4520 гривень, спричинивши останній матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчиненого злочину із викраденим майном.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному покаявся, суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення при зазначених обставинах, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. 8 травня 2022 року він зайшов у приміщення роздягальні в магазині АТБ, де були відчинені двері, а люди були відсутні. Він побачив рюкзак, з якого забрав мобільний телефон, сховав його до кишені та вийшов непоміченим. Телефон він здав у «скупку», що на вул.Новгородській, гроші витратив на власні потреби. У серпні 2022 року він вирішив провідати свою знайому, яка лежала у дитячій лікарні, палата та відділення йому були невідомі, на першому поверсі він побачив у коридорі дівчинку, в якої був телефон, він попросив телефон, щоб подзвонити, коли отримав телефон, то пішов до виходу, потім телефон продав. На слідстві він вказав на ломбард, де телефон було закладено. Просить його строго не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, в якій просить винести покарання обвинуваченому на розсуд суду.

З реєстрів матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю, потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням думки сторін , визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, у скоєнні яких суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких яке належить до категорії тяжких злочинів, інше- до категорії нетяжких злочинів, обставини вчинення діянь; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, відбував покарання в місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, звільнившись з місця позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особистості, офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу немає, не одружений, має місце проживання та реєстрації, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Потерпілій ОСОБА_6 викрадений мобільний телефон повернений на досудовому слідстві. Потерпілому ОСОБА_7 заподіяна шкода не відшкодована.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, враховуючи, думку прокурора та потерпілої, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Призначення такого покарання з на думку суду, буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу обвинуваченого.

При цьому враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку 30.06.2022 року Жовтневим районним судом Запоріжжя, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.190 КК України, після його постановлення, однак до його перегляду в апеляційній інстанції, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання з урахуванням положень, передбачених ч.4 ст.70 та ст.71 КК України. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18), згідно якого При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків). При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

ОСОБА_4 утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», затриманий 22 серпня 2022 року, тому строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільні позови не заявлені.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінального правопорушення та кримінальних правопорушень, за які засуджено ОСОБА_4 за вироком Жовтневого районного суду Запоріжжя від 30.06.2022 року (з урахуванням часткового скасування вироком Запорізького апеляційного суду від 4 жовтня 2022 року), застосував принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання частково невідбутого покарання остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_4 з 22 серпня 2022 року.

До набрання законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази:

-мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9» переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити з належністю у останньої,

-копію договору від 4 серпня 2022 року № про заклад мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 9», ДВД-диск з відеозаписам з камер відеоспостереження у приміщенні ломбарду «Перший», ДВД-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження у приміщенні магазину АТБ-залишити в матеріалах провадження;

-коробку та чек від мобільного телефону «Redmi 9T Carbon Gray 4 GB RAM 128 GB ROM», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити з належністю у останнього;

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та надіслати потерпілим

Суддя : ОСОБА_1