Справа 303/4853/22
№ 1-кп/303/342/22
В И Р О К

09 листопада 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0000169 внесене до ЄРДР 03.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого - неповнолітнього ОСОБА_6
законного представника н/л - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, органом дізнання, ОСОБА_3 , обвинувачується у спричиненні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , умисного легкого тілесного ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.125 КК України, за наступних обставин:
Так, 02 липня 2022 року, близько 11:30 год., ОСОБА_3 , знаходячись по вулиці Августина Волошина в селі Великі Лучки Мукачівського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з неповнолітнім ОСОБА_6 , в результаті якої, діючи умисно, з метою нанесення потерпілому неповнолітньому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілому один удар металевим предметом по тильній стороні голови, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю, де ОСОБА_3 почав стискати руками шию потерпілого, внаслідок чого, потерпілий - неповнолітній ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної ушитої рани потиличній області голови дещо більше зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 147/2022 від 13.07.2022 року, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день». Всі інші тілесні ушкодження, а саме: синець в ділянці тильної поверхні правої кисті в області тенора, подряпини в ділянці бокових поверхонь шиї, саден в ділянці лівого коліна суглобу по передній поверхні з переходом на верхню третину гомілки, - відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності».
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав та показав, що того дня - 02 липня 2022 року, близько обіду, порався по господарстві у дворі свого будинку, який межує з дворогосподарством його тещі ОСОБА_8 . Почувши у дворі теші голос своєї дружини ОСОБА_9 , вирішив спитати у неї реквізити для оплати інтернету та з цією метою виліз на паркан між дворогосподарствами. Дружина йому відмовила і між ними почалася словесна сварка, у сварку втрутилася його теща ОСОБА_8 та його племінник неповнолітній ОСОБА_10 . Посварившись з дружиною, тещею та племінником, він пішов до хати. Через 10 хвилин вийшов у двір прибрати за собакою та почув, що повз ворота його дворогосподарства їде на скутері його племінник ОСОБА_11 . Він вийшов на вулицю та окликнув ОСОБА_11 , який вже проїхав повз його ворота. Хлопець зупинився. Він, взявши у руки крюку, якою закриває ворота підійшов до ОСОБА_11 та зробив йому зауваження з приводу того, чому він втручається у сварку дорослих, хлопець йому нечемно (нецензурно) відповів та сказав що «поб`є» його. Така поведінка хлопця, дуже його образила і він штовхнув ОСОБА_11 рукою у груди. Внаслідок чого, хлопець ступив крок назад та присів на одне коліно. Після чого, піднявся та вчепився в нього руками, намагаючись повалити його на землю, Він у свою чергу, міцно тримав хлопця рукою за руку та іншою рукою за футболку, щоб той не міг до нього наблизитися, ОСОБА_11 намагався його копнути, однак впав на землю та потягнув його за собою Так він опинився на хлопцеві зверху. У цей момент, вийшла його теща ОСОБА_12 та взявши до рук камінь, який лежав поряд на землі, вдарила його по голові, від удару йому запаморочилося у голові і він впав. Коли прийшов до себе то лежав на землі, а поряд стояв Любомир та теща. Він піднявся і пішов у хату. Жодних ударів по голові ОСОБА_11 не вчиняв і не душив його, а тільки спирався на плечі хлопця, коли між ними зав`язалася «тяганина», тому могли залишитя сліди на тілі хлопця. На запитання учасників судового розгляду, повідомив, що коли наблизився до ОСОБА_11 на місці події, і малий хотів його копнути, він викинув крюку з рук(яку мав з собою), щоб звільнити руку і схватив рукою малого, щоб не дати йому наблизитися до себе. Після події, крюку він забрав з землі і закрив нею ворота. Яким чином, вона знову звилася у траві при огляді місця події, він не знає.
Потерпілий, неповнолітній ОСОБА_10 в судовому засіданні, в присутності законного представника показав, що 02 липня 2022 року, близько обіду, він з метою відвезти на мопеді косу в ремонт, вийшов з воріт будинку по АДРЕСА_1 , де проживає разом з своєю бабусею ОСОБА_8 . Бабуся його супроводила до воріт, а він пішов далі вулицею. Коли виходив з воріт свого будинку, то чув, як у сусідньому дворі, його дядько ОСОБА_13 сварився зі своєю дружиною, тобто рідною сестрою його матері. Він чув, як дядько погано говорив про його маму, яка на даний час на заробітках за кордоном. Йдучи повз будинок дядька ОСОБА_14 , він сказав йому, щоб той замовк і не говорив про його матір погано. На що, дядько ОСОБА_15 , окликнувши його, тримаючи в руці залізний зігнутий предмет довжиною близько 21 см, підійшов до нього спереду та схопивши одною рукою за шию почав душити. Після чого, замахнувся та вдарив його по голові тим залізним предметом, який тримав у руці. Від удару він присів та обхватив руками ноги дядька ОСОБА_16 , внаслідок чого, вони разом впали на землю (на траву). Коли він лежав на землі, дядько ОСОБА_15 продовжував його душити обхвативши його шию обома руками. Його бабуся, яка бачила, що відбувається, підбігла до них та відтягнула дядька ОСОБА_16 від нього. Після чого, ОСОБА_13 пішов до свого двору, а він з бабусею пішли додому та викликали поліцію і швидку медичну допомогу.
Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 показала, що вона доводиться бабусею потерпілого неповнолітнього ОСОБА_10 . Її донька на заробітках, тому вона піклується про онука. Проживають будинку АДРЕСА_1 . Поряд, у будинку АДРЕСА_1 проживає її старша донька ОСОБА_17 з чоловіком ОСОБА_3 , який є обвинуваченим і доводиться їй зятем, а потерпілому ОСОБА_11 дядьком. Того дня, 02 липня 2022 року, близько обіду її онук ОСОБА_11 хотів відвезти в ремонт косу. Вона його проводила до воріт. Коли йшли то чули, сварку, що відбувалася між її донькою ОСОБА_11 та зятем ОСОБА_18 у дворі їх будинку. Зять ОСОБА_15 погано висловлювався про її іншу доньку матір ОСОБА_11 . ОСОБА_11 це чув. Коли онук проходив повз будинок ОСОБА_14 , той його окликнув та тримаючи в руці залізний крюк для зціплення хвіртки до воріт, підійшов впритул до ОСОБА_11 та почав його душити, вона побачила, що вони впали на землю, а ОСОБА_15 схилився над ОСОБА_11 та почав душити малого руками за шию. Вона, дуже злякалася за онука, підбігла до них, схопила камінь, який лежав поряд на землі та вдарила ним по голові ОСОБА_16 . Від удару останній залишив її онука в спокої та пішов геть. Після чого, вони викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Її донька ОСОБА_17 написала до поліції заяву про вчинення ОСОБА_18 - її чоловіком кримінального правопорушення відносно її неповнолітнього племінника ОСОБА_11 .На запитання учасників судового розгляду представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 повідомила, що була присутня при огляді місця події слідчими, як споглядач та точно бачила, що крюку поліцейський взяв з воріт, оглянув її та поклав на місце, вона точно не лежала на землі у траві. Припускає, що слідів крові її онука на крюці не було, бо її зять передбачливо помив крюку, а потім поставив на місце (у ворота).
Свідок ОСОБА_19 показала, що вона доводиться рідною тіткою потерпілого неповнолітнього ОСОБА_11 та дружиною обвинуваченого ОСОБА_14 . Проживає вона поряд з будинком своєї матері ОСОБА_7 , мають суміжний паркан між дворогосподарствами. Того дня, 02 липня 2022 року, близько обіду вона знаходилася у дворі будинку, де проживає її мати разом з племінником ОСОБА_11 . Її чоловік ОСОБА_13 виліз на паркан та почав сварити її племінника, останній взяв мопед та вийшов з воріт дворогосподарства з метою відвести косу на ремонт. Вона бачила, як її чоловік, ОСОБА_13 взявши до рук крюку з воріт вишщов також з двору у бік племінника. Вона почала телефонувати у поліцію. Потім побачила, як племінник ОСОБА_11 повернувся у двір, на потилиці у хлопця булла кров. Вона викликала «швидку» та супроводила племінника до лікарні. Більше нічого не бачила.
На підтвердження обставин інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, стороною обвинувачення, надано суду, наступні докази:
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.07.2022 року, згідно якого ОСОБА_19 повідомила, що 02.07.2022 року, близько 11:00 години, біля її будинку АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_3 , спричинив тілесні ушкодження її племіннику ОСОБА_10 , 2004 року народження.
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.07.2022 року, згідно якого неповнолітній ОСОБА_10 повідомив, що 02.07.2022 року, близько 11:00 години, біля її будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , в ході сварки, спричинив йому тілесні ушкодження.
- протокол огляду місця події від 02.07.2022 року з фототаблицями, згідно якого слідчим СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_20 , у присутності понятих, із застосуванням засобів фотофіксації, проведено огляд ділянки АДРЕСА_2 , де на землі в траві, біля бетонної електроопори виявлено та вилучено один камінь з наявними на ньому слідами речовини бурого кольору та металевий зігнутий предмет довжиною 21 см., на землі у траві (фототаблиця № 9). Протокол підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень.
При цьому, в судовому засіданні, обвинувачений та законний представник потерпілого, неповнолітнього ОСОБА_6 , повідомили, що металева крюка (металевий зігнутий предмет довжиною 21 см), якою закривали ворота дворогосподарста ОСОБА_3 , у траві не було. Яким чином вона звилася у траві на місці події не відомо. Камінь з наявними на ньому слідами речовини бурого кольору, вилучений на місці події, - є неналежним доказом у данному кримінальному провадженні.
- постанову дізнавача СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_21 від 03.07.2022 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000169 внесене до ЄРДР 03.07.2022 року, вияленого під час проведення огляду місця події від 02.07.2022 року, металевий зігнутий предмет довжиною 21 см, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів.
- висновок експерта № 147/2022 від 13.07.2022 року, згідно якого, тілесні ушкодження у вигляді забійної ушитої рани потиличній області голови дещо більше зліва - відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день». Всі інші тілесні ушкодження, а саме: синець в ділянці тильної поверхні правої кисті в області тенора, подряпини в ділянці бокових поверхонь шиї, саден в ділянці лівого коліна суглобу по передній поверхні з переходом на верхню третину гомілки, - відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності».
Вказаним висновком експерта встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді «подряпин в ділянці бокових поверхонь шиї», виникли внаслідок дії твердих тупогранних предметів по механізму тертя-ковзання, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої людини. Тілесні ушкодження у виді забійної рани потилиці, виникли внаслідок дії тупих твердих предметів та тупогранних предметів по механізму удару, якими міг бути металевий трикутник, або при ударянні об такі при падінні тіла з висоти власного зросту, могли виникнути тілесні ушкодження у виді садна лівого колінного суглобу з переходом на верхню третину гомілки. Та вкладаються в дату події, що мала місце 02.07.2022 року.
Однак, згідно протоколу огляду місця події від 02.07.2022 року з фототаблицями, жодних слідів бурого кольору, на металевому зігнутому предметі довжиною 21 см, не зафіксовано. Більше того, як сторона обвинувачення, так і представник потерпілого, категорично стверджують, що такий предмет не міг бути виявлений у траві на місці події, бо закривав ворота. Більше того, жодним належними чи допустимим доказом, не підтверджується факт нанесення ОСОБА_3 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , удару по потиличній ділянці голови. При цьому, згідно показів потерпілого, неповнолітнього ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_14 , останній стояв лицем до потерпілого під час штовханини, що фактично унеможливлює можливість нанесення удару по потилиці потерпілого. У той же час, висновок експерта № 147/2022 від 13.07.2022 року, встановив що, тілесні ушкодження у виді забійної рани потилиці, виникли внаслідок дії тупих твердих предметів та тупогранних предметів по механізму удару, якими міг бути металевий трикутник, однак не дає пояснень у якому положенні в момент нанесення удару були розміщенні потерпілий та особа, яка наносила удар, що у сукупності з іншими наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами у своїй сукупності, не є переконливими для суду «поза розумним сумнівом».
У ході судового розгляду, за наслідками перевірки зібраних органом дізнання та досліджених судом у своїй сукупності по справі доказів, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України щодо умисного спричинення неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , легкого тілесного ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я, - не знайшло свого підтвердження, оскільки жодних доказів, з достовірністю підтверджуючих вину обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, стороною обвинувачення не було надано суду, при цьому висновки суду ґрунтуються на наступному.
Так, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 не визнав, категорично заперечуючи, що спричиняв потерпілому, неповнолітньому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді забійної рани потилиці, крюкою (металевим зігнутим предметом), які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день», що стало предвленням йому обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України.
Покази, дані в судовому засіданні самим потерпілим, неповнолітнім ОСОБА_10 , про те, що «..дядько ОСОБА_15 , окликнувши його, тримаючи в руці залізний зігнутий предмет довжиною близько 21 см, підійшов до нього спереду та схопивши одною рукою за шию почав душити. Після чого, замахнувся та вдарив його по голові тим залізним предметом, який тримав у руці.», не знайшли свого підтвердження в сукупності з іншими доказами, наданими стороною обвинувачення у даному кримінальному провадження.
З урахуванням наведеного, зазначені докази, на які посилається прокурор, як на докази вини обвинуваченого в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , - є неналежними, тому не можуть бути прийняті судом як докази на підтвердження вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Згідно з ч. 2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положенням частини 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь цієї особи. Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення, і дані положення також відповідають Конституції України, Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ратифікованій Законом № 475/97-ВР від 17.07.97.
Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 373 ч.1 п.2 КПК України, коли не доведено що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Потерпілих згідно обвинувального акту нема.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим та його законним представником не заявлений.
Речові докази: металевий предмет, розміром 21 см в довжину, товщиною 1 см., футболку синього кольору, з плямами бурого кольору, камінь зі слідами бурого кольору, зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатскій області.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, п.2 ч.1 ст. 373, ст. 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, - через недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.
Речові докази: металевий предмет, розміром 21 см в довжину, товщиною 1 см., футболку синього кольору, з плямами бурого кольору, камінь зі слідами бурого кольору, зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатскій області знищити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Головуючий ОСОБА_22