ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4350/22

Провадження № 1-в/210/19/23

"03" лютого 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_4 за період відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, до праці ставиться добросовісно, відбув необхідну частину строку покарання, призначеного вироком суду.

Подання подане в порядку ст.ст.537, 539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Присутні у судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , та представник адміністрації колонії, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали подання у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти подання заперечував, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення, а подання таким, що подано передчасно.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

На час звернення адміністрації колонії та спостережної комісії до суду, засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року, за ст.187 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, терміном на 03 роки.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року, вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року змінено в частині посилання на наявність судимості, та скасовано в частині призначеного покарання. ОСОБА_4 вважається засудженим за ст.187 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.Строк покарання рахується з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набрав законної сили 13 вересня 2019 року.

В подальшому ОСОБА_4 засуджений вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року, за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Строк покарання рахується з дня набрання вироком законної сили, та зараховано в строк відбування покарання час, проведений під вартою згідно протоколу затримання від 21 березня 2020 року.

Вирок набрав законної сили 17 серпня 2021 року.

Початок строку, - 21 березня 2020 року, кінець строку, - 21 березня 2024 року.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що подання на даний час є передчасним, оскільки засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою на даний час не довів свого виправлення, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 фактично відбуває покарання за двома вироками, за вчинення тяжких злочинів, за весь період відбування покарання має одне стягнення в 2020 році, а саме був поміщений до ДІЗО, котре є погашеним у встановленому законом порядку, має два заохочення, одне від 18 січня 2022 року, та одне від 11 липня 2022 року, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 23 березня 2020 року, тобто на протязі всього часу відбування покарання, а саме 2020-2021 роки, не проявляв належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення. Даний факт свідчить, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Згідно наявних у справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 березня 2020 року, на теперішній час характеризується позитивно. Під час утримання в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», характеризувався посередньо. Під час відбування покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», характеризувався негативно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Працевлаштований на об`єкті «Господарська обслуга», різноробочим, має дохід. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно та відповідально. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. До загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався у зв`язку із наявністю відповідних освітніх рівнів. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, які діють в установі. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів, отримує посилки та передачі. Не перебуває на профілактичному обліку установи. Згідно останнього вироку, вину не визнав, позову не має.

17 червня 2021 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.101 КВК України позитивно, та переведено до дільниці соціальної реабілітації.

24 березня 2022 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії відповідно ст.82 КК України позитивно, але засуджений подав заяву про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку із сімейними обставинами.

14 жовтня 2022 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

Згідно щоденника індивідуальної роботи зі засудженим ОСОБА_4 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 14 жовтня 2022 року, - «засуджений довів своє виправлення».

Таким чином, незважаючи на позитивну характеристику засудженого ОСОБА_4 зі сторони адміністрації колонії, об`єктивно згідно з наявними даними, засуджений не довів свого виправлення, наявність двох заохочень за 2022 рік вказує на не систематичний характер та непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість злочинів, за котрі засуджений відбуває покарання, обставини їх вчинення, термін покарання, призначеного вироком суду, невідбуту частину покарання, те, що засуджений фактично відбуває покарання за двома вироками, об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування ст.81 КК України не встановлено.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що адміністрацією колонії не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений можуть подати апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1