ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/184/23
провадження № 1-кс/753/187/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Івашинівка П`ятихацького району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 07.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначивши вчинення злочину проти власності, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно вчинив умисний злочин під час введеного воєнного стану на території України.

Так, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан. Крім того, 15.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, також Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, також Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, окрім того Указом Президента України № 573/2022 від 17.08.2022 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, а також Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07.01.2023 приблизно о 11 год. 17 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 166 у приміщенні магазину «АТБ», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «АТБ-маркет» () побачив товар, після чого у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, вирішив викрасти чуже майно, для чого об`єктом кримінального правопорушення обрав майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет» (), а саме: Горілка «Козацька Рада» 40%, об`ємом 1 л, у кількості 2 шт. (пляшок), загальною вартістю 382 гривні 80 копійок без ПДВ. Після чого, взявши вищевказаний товар з полиць магазину та поклавши його під одягнутий на ньому верхній одяг, з метою подальшого таємного викрадення вказаного майна, маючи зазначене майно при собі, ОСОБА_5 пройшов повз каси магазину та вийшов за межі супермаркету.

В подальшому, ОСОБА_5 утримуючи вищевказане майно при собі, пройшовши повз кас магазину не розрахувавшись за вказаний товар, в умовах воєнного стану, діючи повторно, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «АТБ-маркет», однак виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, вчинене повторно, не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 затримали працівники охорони біля виходу з магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми злочинними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), чим міг спричинити ТОВ «АТБ-маркет» () майнову шкоду на суму 382 гривні 80 копійок без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Івашинівка Пятихацького району Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та без місця проживання, раніше не судимий.

07.01.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

07.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім цього, 02.01.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.

У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, на строк від 5 до 8 років, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не має постійного місця проживання.

2)вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останній не працює, не має постійного джерела доходів, не має постійного місця проживання та вчинив умисний злочин у сфері злочинів проти власності.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваної вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, досудовим слідством не встановлені.

Також до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід не буде дієвим та не зможе стримати останнього від вчинення ним нових злочинів та останній не має постійного місця проживання.

Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України серед інших запобіжним заходом є: тримання під вартою.

Частина 3 ст.176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити:

1) чи набула особа статусу підозрюваного;

2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення;

3) чи наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України;

4) чи наявні інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України;

5) чи можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

6) вирішення питання щодо застави.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_5 , 07.01.2023 року, про що є відмітка в підозрі.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, ОСОБА_5 був затриманий 07.01.2023 року о 11 годині 17 хвилині, в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому злочини. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію; протоколами допитів свідків; протоколом огляду відео; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_5 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

При встановленні наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слід враховувати те, що до ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, має статус підозрюваного у іншому кримінальному провадженні у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні злочину проти власності за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років;

- відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, постійного місця проживання, сім`ї та утриманців;

- наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, а інші, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання можливості настання встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За наведених вище обставин слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, а саме 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360грн., що з врахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, відсутністю доходу та місця працевлаштування є співмірною для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадки її внесення.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя покладає на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим і свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 березня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 - з 07 січня 2023 року з 11 години 17 хвилин.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави (отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, МФО 820172, рахунок №UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у зв`язку із внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілим і свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді та строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити до 07 березня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службові особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 січня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1