Справа № 755/9057/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001881 від 20.07.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Березна Полонського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.07.2010 року за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільненого з місць позбавлення волі 09.08.2019 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 20.07.2022 року близько 21 години за адресою: АДРЕСА_3 , неподалік підсобного приміщення двірника між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_8 удар в обличчя. Дану подію помітив ОСОБА_9 , який перебував неподалік, підійшов до ОСОБА_4 та зробив йому зауваження з приводу нанесеного ОСОБА_8 удару, внаслідок чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , шляхом нанесення йому ударів ножем.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої людини, дістав ніж та, утримуючи його у правій руці, наніс ним один удар в область грудей та один удар в спину ОСОБА_9 , тобто в область розташування життєво важливих органів, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на рівні середньо- ключичної лінії зліва на рівні 3-го міжребер`я з рановим каналом направленим згори донизу, спереду назад та справа наліво і пошкодженням по його ходу осереддя та передньої стінки правого шлуночку серця, колото-різаної рани на рівні підребер`я по лопатковій лінії зліва з рановим каналом, що йде від рани в напрямку згори донизу, ззаду наперед та зліва направо і пошкодженням по його ходу лівої нирки.

Смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала від колото- різаних поранень тіла з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати через короткий проміжок часу, який не перевищував термін близько 20 хвилин.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що близько 21 години 20 липня 2022 року до нього приїхала сестра, з якою він поїхав до батька, де вони разом вживали алкогольні напої, після чого вони з сестрою пішли до магазину, де купили каву та сіли до автомобіля марки «Вольво» та деякий час знаходились в автомобілі. Потім він помітив, що до підсобного приміщення його батька, який працював двірником, підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Пізніше ОСОБА_9 відійшов від підсобного приміщення, а ОСОБА_8 почав ламати замок указаного підсобного приміщення. Він ( ОСОБА_4 ) вийшов з автомобіля та підійшов до ОСОБА_8 , який запитав у нього з посмішкою про те, чи є болгарка, на що ОСОБА_10 відповів, що є. ОСОБА_8 зрозумів, що до нього підійшов саме ОСОБА_4 , швидко підвівся та намагався втекти, однак він ( ОСОБА_4 ) наніс йому удар в обличчя, від якого той впав на землю. В цей момент до них підійшов ОСОБА_9 та почав питати ОСОБА_10 про те, чому він б`є ОСОБА_11 . Між ними виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_9 почав наносити йому ( ОСОБА_4 ) удари в область голови та тулуба, зокрема, тримав його лівою рукою, а правою наносив удари, в свою чергу ОСОБА_10 також почав наносити удари по тулубу ОСОБА_12 . Потім, у ході бійки, ОСОБА_12 з сумки, яка була при ньому, дістав ніж та, тримаючи його правою рукою, замахнувся на ОСОБА_10 , однак він ( ОСОБА_4 ) своєю лівою рукою перехопив праву руку з ножем та вихопив указаний ніж, після чого наніс удар ОСОБА_12 в область тулуба. Точну кількість ударів не пам`ятає, можливо наніс два удари. Удари наносив виключно з метою самозахисту, не хотів вбивати ОСОБА_12 , оскільки той був знайомим його батька. Після зазначеного він ( ОСОБА_4 ) покинув місце події. Швидку допомогу не викликав. Ніж, яким наносив удари, забрав з собою, а потім викинув у смітник. Також обвинувачений додав, що під час бійки з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 лежав на землі поблизу підсобного приміщення, чи міг він бачити вказаний конфлікт, обвинуваченому не відомо. В свою чергу, сестра ОСОБА_4 бійку не бачила, була в автомобілі, підійшла пізніше і вони разом залишили місце події. Крім того, ОСОБА_4 показав, що в ході бійки ОСОБА_9 наніс йому тілесні ушкодження, а саме синець на голові та руці. Після затримання в ізоляторі тимчасового тримання його оглянув лікар, проте експертиза щодо тілесних ушкоджень не проводилась, про її проведення він не клопотав. Що саме відбулось з ОСОБА_9 зрозумів уже пізніше, коли приїхав до дому, де і був затриманий.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона була матір`ю загиблого ОСОБА_9 . Потерпілій відомо про те, що в день події 20.07.2022 року її син пішов до магазину, чи планував зустрітись з кимось, їй не повідомив. Того ж дня потерпілій зателефонувала сусідка та повідомила, що її син лежить на вулиці в крові. Крім цього, потерпіла показала, що раніше була знайома з батьком обвинуваченого ОСОБА_4 , навіть іноді позичала йому гроші. Про те, чи спілкувався син з ОСОБА_4 , їй не відомо. Крім того вказала, що її син проживав разом з нею, ніж з собою він ніколи не носив, був добрим до людей і тварин, ніколи не проявляв агресію до людей, працював, виховував сина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що подія відбулась 20.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 . У цей вечір він разом з дружиною поверталися додому. Вирішив зайти до підсобного приміщення місцевого двірника ОСОБА_13 , щоб попросити у нього болгарку. До того вдень він разом з двірником разом знаходилися у цьому приміщенні. Однак увечері, коли він знаходився біля цього приміщення, до нього підійшов ОСОБА_4 , який є сином двірника, та в ході розмови наніс йому удар в обличчя, внаслідокчого він упав на землю та лежав деякий час. У цей момент до них підійшов ОСОБА_9 та почав питати у ОСОБА_4 про те, чому він ударив ОСОБА_8 , внаслідок чого між ними почався словесний конфлікт, у в ході якого обвинувачений дістав ніж з кишені куртки та, тримаючи його в правій руці, наніс удар ножем у район тулуба ОСОБА_9 , а саме у лівий бік, після чого наніс ще два удари ножем. У потерпілого ножа при собі не було та жодних ударів обвинуваченому він не наносив. Потім ОСОБА_4 покинув місце події, а пізніше приїхали працівники поліції. Також, свідок ОСОБА_8 додав, що крім нього свідком події була сусідка на ім`я ОСОБА_14 , яка перебувала у дворі вказаного будинку. Інших осіб на місці конфлікту, які б брали у ньому участь та могли нанести ОСОБА_9 удари ножем, не було. Крім цього, свідок показав, що обставини, про які повідомив під час слідчого експерименту, відповідають дійсності, у той же час, враховуючи значний проміжок часу після події, деякі деталі на день допиту його в суді може не пам`ятати, проте під час слідчого експерименту чітко пам`ятав усі обставини. Щодо характеристики загиблого ОСОБА_9 свідок ОСОБА_8 показав, що загиблий був хорошою та неконфліктною людиною, ножа при собі не носив. На запитання обвинуваченого відповів, що дійсно перебуває на обліку у лікаря психіатра з дитинства, однак він працює, адекватно сприймав ситуацію, що відбулась. Під час слідчої дії впізнання за фотознімками, впізнав по фото особу, що нанесла ОСОБА_9 удари ножем, це був обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що саме він є сином двірника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що подія відбулась у вечірній час у липні 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , де вона гуляла з дитиною у дворі вказаного будинку. Під час прогулянки, коли вона підійшла до під`їзду, то побачила ОСОБА_4 з невідомою жінкою біля автомобіля. На місці події був також ОСОБА_8 , який перебував біля підсобного приміщення, та ОСОБА_9 , який підійшов до ОСОБА_11 та почав з ним говорити. ОСОБА_12 запитав у ОСОБА_11 , що відбулось, той відповів, що ОСОБА_4 його вдарив. Після чого, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_4 та почав питати у нього про те, навіщо він вдарив ОСОБА_8 . Потім свідок почула, як жінка кричить «Діма, не надо». В цей момент свідок побачила, як ОСОБА_9 почав відходити назад, а обвинувачений з невідомою жінкою побігли з місця події за будинок. Крім цього, свідок додала, що в руках ОСОБА_9 жодного предмета не бачила, а загалом може характеризувати загиблого як добру та неконфліктну людину. Крім указаних нею осіб на місці події інших людей не було.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу огляду місця події (трупа) від 20.07.2022 року, доданої до нього план-схеми та ілюстративної таблиці, вбачається, що об`єктом огляду являється труп ОСОБА_9 , який виявлено на дорозі біля 4-го під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 , на якому наявні тілесні ушкодження, а саме: колото-різана рана в зоні грудної залози та колото-різана рана в підлопатковій зоні. Крім того з протоколу вбачається, зокрема, що об`єктом огляду являється заасфальтована ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , біля 4-го під`їзду. На асфальтованій дорозі, яка йде вздовж будинку біля 4-го під`їзду, в положенні лежачі на спині знаходиться труп чоловіка, на якому одягнена теніска в червону та білу смужку, темно-сині джинси, кеди синього та білого кольорів. На шиї чорні навушники, а також ланцюжок з білого металу. Теніска просочена кров`ю. На правій штанині джинсів в зоні кишені пляма крові. Також рідка і підсохла кров простежується по всій поверхні передньої частини тулуба, на кедах бризки та краплі крові. На спині зліва в нижній половині знайдено колото-різану рану, від якої вглиб тіла відходить рановий канал. На грудях спереду зверху зліва виявлено рану аналогічну вказаній. Інших пошкоджень на тілі оглядом не встановлено. Навпроти четвертого під`їзду на відстані приблизно 8 метрів знаходяться сміттєві баки та підсобне приміщення, звідки в дуго подібній протяжності на відстані семи метрів тридцяти дев`яти сантиметрів від трупа тягнуться дрібні сліди рідини бурого кольору. Початок слідів указаної рідини починається від кута підсобного приміщення. Також під час огляду вилучено: зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа, нашарування з долоней лівої руки трупу, змиви з правої та лівої рук трупу, змив РБК з асфальту поруч зі сміттєвим баком, недопалок сигарети «Ротманс», кепка, навушники, ланцюжок, монети, мобільний телефон «Асус», відкрита пачка цигарок «Ротманс» .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №020-2210 від 21.07.2022 року, смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 , біля 4-го під`їзду, внаслідок колото-різаних поранення тіла з ушкодженням внутрішніх органів.

З протоколу огляду місця події від 21.07.2022 року та доданого до нього DVD-R диску вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , де розташоване приміщення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи судово-медичного моргу № 2, де виявлено та вилучено особисті речі померлого ОСОБА_9 .

Також, з протоколу обшуку від 21.07.2022 року, доданої до нього ілюстративної таблиці та DVD-R диску вбачається, що обшук проводився за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 та його цивільна дружина ОСОБА_16 , яка повідомила та вказала в ході обшуку на речі, а саме одяг, в який був одягнений її чоловік 20.07.2022 року, коли близько о 21 годині прийшов додому, які було вилучено. Зокрема, в ході обшуку було виявлено та вилучено: дві пари взуття, двоє шортів, дві кепки, мобільний телефон марки «ZTE» з сім картою «Київстар» з номером телефона НОМЕР_1 , чотири ножі, сонцезахисні окуляри.

З протоколу огляду предметів від 01.08.2022 року вбачається, що слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 проведено огляд предметів, які були вилучені в ході досудового розслідування під час проведення оглядів та обшуків.

Крім цього, з протоколу слідчого експерименту від 01.08.2022 року та доданого до нього DVD-R диску вбачається, що слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 проведено слідчий експеримент за участі ОСОБА_4 з метою перевірки і уточнення його показань. Слідчим експериментом встановлено, що учасники зібрались у дворі будинку АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 біля підсобного приміщення двірника, де ОСОБА_4 розповів, що 20.07.2022 року приблизно о 21 годині він перебував у автомобілі марки «Вольво», який стоїть неподалік вказаного підсобного приміщення. Він вийшов з авто і побачив, що у підсобному приміщенні двірника, яким користується його батько, знайомий йому житель будинку АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_18 , ламає замок. ОСОБА_4 підійшов до нього та запитав, чи потрібна допомога, на що той запитав: « Болгарки немає?», на що він йому відповів: «Є» . ОСОБА_18 підняв голову і побачив, що він є сином двірника. Потім ОСОБА_18 відштовхнув його і намагався втекти, але ОСОБА_4 наніс йому удар в обличчя, від чого той впав. У цей час неподалік стояв ОСОБА_13 , житель будинку АДРЕСА_5 , який підбіг до ОСОБА_4 та сказав, що знає ОСОБА_21 двадцять років, а ОСОБА_4 лише десять днів. Потім ОСОБА_13 , тримаючи ОСОБА_10 лівою рукою за комір футболки, став наносити йому удари в область голови та тулуба. Він став відштовхувати ОСОБА_13 , на що той дістав ніж, який тримав у правій руці. ОСОБА_10 лівою рукою вхопив його за праву руку і своєю правою рукою вихопив ніж. ОСОБА_13 продовжував наносити йому удари, на що він ударив ОСОБА_13 ножем в область тулуба, але не хотів ударити в тулуб, а хотів ударити у руку, яку той підняв. ОСОБА_13 став відходити назад, а ОСОБА_10 пішов з місця події. Дорогою йшла жінка, яку ОСОБА_10 попросив викликати швидку медичну допомогу, так як його мобільний телефон був розряджений. Після чого учасники слідчого експерименту підійшли до металевих дверей підсобного приміщення, на яких висів навісний замок, який, як пояснив ОСОБА_10 , намагався зламати ОСОБА_18 , де відбувся між ними конфлікт. Потім, на прикладі статиста, ОСОБА_4 показав, як ОСОБА_13 лівою рукою тримав за футболку спереду, а правою рукою наносив удари в обличчя та тулуб, а він вирвав руку ОСОБА_13 та відштовхнув його, а потім побачив у правій руці ОСОБА_13 ніж. ОСОБА_10 , на прикладі статиста, зобразив, як він лівою рукою схопив за праве зап`ястя ОСОБА_13 , а правою рукою вихопив ніж у свою праву руку та зобразив механізм нанесення ним удару ножем ОСОБА_13 в ліву руку, але оскільки він підняв руку, удар прийшовся в ліву частину тулуба. ОСОБА_4 пам`ятає лише один удар. Після чого, ОСОБА_10 помістив ніж у задню праву кишеню джинсів, а з-за приміщення двірника вийшла його сестра, з якою вони покинули місце події, а ОСОБА_13 пішов у напрямку будинку № 17. Коли вони відійшли, то сестра повернулась та сказала ОСОБА_10 , що ОСОБА_13 упав. У цей момент їм назустріч йшла жінка, яка запитала, що трапилось і у якої він попросив викликати швидку. Потім ОСОБА_10 із сестрою пішли додому. ОСОБА_4 під час вказаної події був тверезий, а ОСОБА_13 був з ознаками алкогольного сп`яніння. Крім цього, ОСОБА_4 свою вину визнав, однак зазначив, що це не було умисне вбивство, оскільки не хотів вбивати ОСОБА_13 .

З карти виїзду швидкої медичної допомоги від 20.07.2022 року вбачається, що на момент приїзду бригади швидкої медичної допомоги о 21 годині 46 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , була зафіксована смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім цього, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2022 року та доданого до нього диску вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнав чоловіка, зображеного на фото № 2, як особу, яку раніше неодноразово бачив у двірника, оскільки двірник є його батьком. Свідок впізнав особу за сукупністю ознак, а саме за зовнішністю. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2022 року, на фото № 2 зображений ОСОБА_4 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 21.07.2022 року та доданого до нього диску, зокрема, вбачається, що слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 проведено слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_8 з метою перевірки і уточнення його показів. Слідчим експериментом встановлено, що учасники зібрались біля 4-го під?їзду буд. АДРЕСА_3 , де свідок ОСОБА_8 показав, що він підійшов до двірника на ім?я ОСОБА_13 , який шукав свої ключі від підсобного приміщення двірника у дворі буд. АДРЕСА_3 , де він зберігає інструменти. Він пообіцяв ОСОБА_13 дати замок. Коли він приніс замок, то підійшов чоловік, який запитав у нього про те, чому він ламає двері. Під час його розмови з ОСОБА_13 вказаного чоловіка не було, а тому про те, що він мав принести замок даний чоловік не знав. Він почепив замок, а коли той чоловік висловив йому претензію, він не встиг нічого пояснити. Даний чоловік є сином двірника, якого він іноді бачив. Даний чоловік вдарив його кулаком по обличчю. Потім підійшов ОСОБА_13 (загиблий) та сказав, що у нього (свідка) День народження і запитав чому його ображають. Даний чоловік відштовхнув ОСОБА_13 і дістав ніж з правої кишені шортів та наніс удар ножем ОСОБА_13 , після чого з невідомою дівчиною, яка підійшла до нього, побігли з місця події, а потерпілий відійшов та впав на дорогу. Потім, учасники слідчого експерименту пройшли до підсобного приміщення двірника, обладнаного металевими дверима, які закриті на навісний замок, як пояснив свідок - це замок, який приніс саме він. Свідок ОСОБА_11 далі показав, що він перебував біля дверей спиною до них та за допомогою статиста відтворив напад, а саме свідок показав, що нападник правою рукою дістав з кишені ніж, наблизився до потерпілого та наніс удар у праву частину тулуба. Після цього він побіг, ножа при цьому не викидав, але куди подівся ніж, він не знає. На час події свідок перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказані події пам`ятає, але пояснив, що все було «як в тумані». Потім, свідок вказав напрямок руху нападника поміж будинками № 17 та № 17-А із двору в напрямку проїжджої частини по вул. Курнатовського , а також напрямок руху потерпілого до дороги вздовж будинку АДРЕСА_3 та вказав місце на асфальті, де впав потерпілий ОСОБА_12 . Також свідок додав, що після вказаних подій він викликав швидку медичну допомогу.

Крім цього, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2022 року та доданого до нього диску вбачається, що свідок ОСОБА_15 впізнала чоловіка, зображеного на фото № 1, як особу, яку раніше бачила в ході конфлікту з ОСОБА_9 та раніше неодноразово бачила разом з двірником. Свідок впізнала особу за сукупністю ознак, а саме одягом та зовнішністю. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2022 року, на фото № 1 зображений ОСОБА_4 .

З протоколу огляду предметів від 14.09.2022 року та доданого до нього DVD-R диску вбачається, що слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 проведено огляд предметів, які отримано від ТОВ «Епіцентр К», а саме компакт-диску DVD-R із записом відео з камер зовнішнього відеоспостереження гіпермаркету № 1, що за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідно до висновку експерта № 022-63-2210-2022 від 13.09.2022 року, при судово-медичному дослідженні ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садно в лобній ділянці зліва, над внутрішньою частиною брови, колото-різана рана на рівні середньо-ключичної лінії зліва на рівні 3-го міжребер?я з рановим каналом направленим згори донизу, спереду назад та справа наліво і пошкодженням по його ходу осереддя та передньої стінки правого шлуночку серця, колото-різана рана на рівні підребер?я по лопатковій лінії зліва з рановим каналом, що йде від рани йде в напрямку згори донизу, ззаду наперед та зліва направо і пошкодженням по його ходу лівої нирки. Садно у лобній області виникло від дії тупого предмету, незадовго до смерті та має ознаки легкого тілесного ушкодження. Колото-різані поранення спричинені пласким колюче-ріжучим предметом за короткий проміжок часу (не більше 20 хвилин) до моменту настання смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаних поранень тіла з пошкодженнями внутрішніх органів та розвитком крововтрати. На це вказують колото-різані поранення з пошкодженням серця та нирки, смугасті крововиливи під внутрішньою оболонкою серця, (плями Мінакова), нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові, шунтування кровотоку в нирках, набряк-набухання головного мозку. Враховуючи відсутність лейкоцитарної реакції в області тілесних ушкоджень та їх характер експерт вважає, що смерть ОСОБА_9 настала через короткий проміжок часу, який не перевищує термін близько 20 хвилин. Не виключається, що після отримання наявних у нього тілесних ушкоджень ОСОБА_9 міг протягом декількох хвилин вчиняти активні дії. Тілесні ушкодження ОСОБА_9 були спричинені протягом короткого часу. Що не дозволяє встановити послідовність їх спричинення. Під час дослідження трупа ОСОБА_9 не виявлено будь-яких ознак нанесення тілесних ушкоджень. В результаті судово-медичного (токсикологічного) дослідження крові від трупа ОСОБА_9 знайдено етиловий спирт у концентрації 1,47 проміле, що при житті може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. На момент проведення дослідження трупа питання про наявність в організмі ОСОБА_9 наркотичних, психотропних та лікарських препаратів не ставилось, забір матеріалів необхідних для проведення відповідних досліджень не здійснювався. Сліди крові на одязі свідчать про те, що в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні. Колото-різані поранення спричинені колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа, що мав П-подібний обух з одного боку та доволі гостре лезо двосторонньої заточки - протилежного боку. У склад клинка входили залізо та цинк. Ширина його обушкової частини 1 мм, ширина клинка на глибині занурення близько 9 см - 1,8 см.

Також, відповідно до висновку експертного дослідження № 021-2210-2022 від 21.07.2022 року - 13.09.2022 року вбачається, що при судово-медичному дослідженні ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садно в лобній ділянці зліва, над внутрішньою частиною брови, колото-різана рана на рівні середньо-ключичної лінії зліва на рівні 3-го міжребер?я з рановим каналом направленим згори донизу, спереду назад та справа наліво і пошкодженням по його ходу осереддя та передньої стінки правого шлуночку серця, колото-різана рана на рівні підребер?я по лопатковій лінії зліва з рановим каналом, що йде від рани йде в напрямку згори донизу, ззаду наперед та зліва направо і пошкодженням по його ходу лівої нирки. Садно у лобній області виникло від дії тупого предмету, незадовго до смерті та має ознаки легкого тілесного ушкодження. Колото-різані поранення спричинені пласким колюче-ріжучим предметом за короткий проміжок часу (не більше 20 хвилин) до моменту настання смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаних поранень тіла з пошкодженнями внутрішніх органів та розвитком крововтрати. На це вказують колото-різані поранення з пошкодженням серця та нирки, смугасті крововиливи під внутрішньою оболонкою серця, (плями Мінакова), нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові, шунтування кровотоку в нирках, набряк-набухання головного мозку. В результаті судово-медичного (токсикологічного) дослідження крові від трупа ОСОБА_9 знайдено етиловий спирт у концентрації 1,47 проміле, що при житті може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 051-1125-2022 від 21.07.2022 року - 13.09.2022 року, в результаті судово-медичного (токсикологічного) дослідження крові від трупа ОСОБА_9 знайдено етиловий спирт в концентрації 1,47 г/л (проміле).

Крім цього, відповідно до висновку експертного дослідження № 061-902-2022 від 28.07.2022 року - 06.09.2022 року, в результаті судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 встановлені вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах із області грудей без видимої клітинної реакції. Білкова дистрофія паренхіми, нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові. Шунтування кровотоку в нирці. Набряк головного мозку.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 082-961-2022 від 04.08.2022 року - 05.08.2022 року, кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи ізогемаглютиніном анти-А.

Крім цього, відповідно до висновку експертного дослідження № 072-195-2022 від 05.09.2022 року - 12.09.2022 року, при медико-криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з грудей з раною №1 на трупі ОСОБА_9 встановлено, що на клапті одна колото-різана на рана, що спричинена колючо-ріжучим предметом типу клинка ножа, що мав П-подібний обух з одного боку та доволі гостре лезо двосторонньої заточки - з протилежного боку. В ділянках згаданої рани містились нашарування заліза та цинку, без сторонніх нашарувань.

Відповідно до висновку експерта № 091-205-2022 від 31.08.2022 року - 08.09.2022 року вбачається, що згідно висновку експертного дослідження №082-961-2022 від 05.08.2022 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні зрізів нігтів з рук ОСОБА_4 кров не знайдена. Виявлені клітини багатошарового плаского епітелію поверхневих шарів шкіри, сполучної тканини, клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію слизової оболонки порожнини рота чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні клітин виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість їх походження від чоловіка, в крові якого міститься антиген В по системі АВО, в тому числі від ОСОБА_9 .

Також, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 397 від 11.08.2022 року вбачається, що в теперішній час ОСОБА_4 не виявляє ознак будь-якого психологічного розладу. За своїм психічнм станом у теперішній час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється (20.07.2022 року), він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У період правопорушення ОСОБА_4 не перебував у будь-якому вираженому фізіологічно-нормальному емоційному стані, в т.ч., стані фізіологічного афекту. У ОСОБА_4 визначаються нормальний рівень функціонування інтелектуально-мнестичної сфери, активність, екстравертованість, вибіркова товариськість, впевненість у собі, емоційна стриманість, обережність у самоподанні правопорушення. достатній самоконтроль, здатність дотримуватися своїх інтересів, самостійність, обмеженість інтересів, трудова спрямованість діяльності, міжособистісне спілкування та самоствердження, схильність до вживання алкоголю, невисокий рівень морально-етичного розвитку особистості. У ОСОБА_4 не виявлено таких психологічних властивостей, які виражені значно та могли істотно вплинути на поведінку в указаний період.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушень при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.

У той же час, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відсутності умислу на умисне вбивство ОСОБА_9 та про те, що він ( ОСОБА_4 ) наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 під час самооборони, оскільки такі показання суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні, а тому суд вважає їх такими, що направленні на намагання ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та понесення за його вчинення покарання.

Зокрема, як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалося обвинуваченим, саме в результаті дій ОСОБА_4 настала смерть ОСОБА_9 , оскільки обвинуваченим були нанесенні два удари ножем у життєво-важливі органи ОСОБА_9 , що підтверджується показаннями самого обвинуваченого, свідків та узгоджується з іншими письмовими доказами.

Між тим, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи чи перевищення меж необхідної оборони, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

За нормативним визначенням умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін характерні й для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони. Проте, на відміну від умисного вбивства, передбаченого статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Крім того, об`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 118 КК, характеризується ще й наявністю такої обов`язкової ознаки, як обстановка вчинення злочину - умисне вбивство має вчинятися в обстановці необхідної оборони. Потерпілим же від цього злочину може бути лише особа, яка вчинила суспільно небезпечне посягання.

Таким чином, лише за наявності необхідної оборони можна робити висновок про те, чи перевищила особа межі необхідної оборони (не можна перевищити межі того, чого немає).

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом при перевищенні її меж.

Однак, з матеріалів кримінального провадження, показань обвинуваченого та свідків вбачається, що ініціатором конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_4 та загиблим ОСОБА_9 був саме обвинувачений, який почав конфлікт зі свідком ОСОБА_11 та наніс йому удар в обличчя, від чого той впав на землю, а ОСОБА_9 вступив у розмову з обвинуваченим лише намагаючись допомогти ОСОБА_11, що в свою чергу свідчить про те, що саме обвинувачений ОСОБА_4 в момент виникнення конфлікту поводив себе агресивно, нехтував загальноприйнятими правилами поведінки та провокував ОСОБА_9 на конфлікт. Між тим, згідно показань потерпілої та свідків, загиблий ОСОБА_9 був неконфліктною людиною, ножа в момент указаного конфлікту при собі не мав, ніколи ніж із собою не носив, ударів обвинуваченому, не наносив. Зазначені обставини підтверджуються також відповіддю начальника ІТТ від 13.12.2022 року та копією пояснень ОСОБА_4 від 21.07.2022 року, наданих в ІТТ, відповідно до яких, на момент затримання у ОСОБА_4 були наявні подряпини на голові, які, з його слів, він отримав від невідомих осіб, інших тілесних ушкоджень не виявлено, медичної допомоги обвинувачений ОСОБА_4 не потребував.

Отже, належних та допустимих доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 зазнав суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_9 , як обвинуваченим, так і його захисником надано не було.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 , наносячи два удари ножем в життєво-важливі органи ОСОБА_9 , не мав умислу на його вбивство.

Про наявність умислу на вбивство ОСОБА_9 свідчить сукупність всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема спосіб, знаряддя вчинення та локалізація ушкодження, а також характер та послідовність дій, у тому числі пост кримінальна поведінка ОСОБА_4 , який після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 покинув місце події, не намагався надати йому допомогу, викликати швидку медичну допомогу та викинув знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме ніж, яким наносив тілесні ушкодження.

Також, суд виключає кваліфікацію за ст. 116 КК України, а саме умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, за наступних підстав.

Стаття 116 КК установлює кримінальну відповідальність за умисне вбивство у стані сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту), що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого. Ця норма містить специфічні (видові) ознаки складу злочину, які виокремлюють фактично вчинені дії як один із різновидів умисних убивств (статті 115 і 118 КК).

Специфічними (видовими) ознаками юридичного складу умисного вбивства, передбаченого статтею 116 КК, є: а) перебування винного в стані сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту) під час вчинення посягання на життя потерпілого; б) наявність причинного зв`язку між станом сильного душевного хвилювання і поведінкою потерпілого - протизаконним насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою; в) заподіяння смерті тій особі, яка вчинила протизаконне насильство, систематичне знущання або тяжку образу.

Об`єктом афектованого вбивства, як і будь-якого вбивства, є життя людини. Проте в аналізованому злочині об`єктом посягання є життя не будь-кого, а тієї особи, яка відіграє у структурі злочинного діяння далеко не останню (специфічну) роль. В аналізованому злочині присутній особливий потерпілий, не будь-який випадковий чи обраний (визначений) злочинцем із будь-яких своїх міркувань (намірів), а суб`єкт, який через свою певну (специфічну) поведінку щодо винного, стає потерпілим (жертвою) злочину.

Дії, які вчиняються в афектованому стані, мають особливий характер. Специфіка таких дій полягає в тому, що вони обмежені в часі і тривалості стану фізіологічного афекту.

Неправомірні дії потерпілого становлять обов`язкову умову вбивства у стані сильного душевного хвилювання.

Намір на вбивство дуже тісно пов`язаний зі станом фізіологічного афекту. У цьому разі намір на вбивство виникає так несподівано, як і сам стан афекту, а реалізується негайно (відразу), до моменту закінчення цього стану. Тобто стан афекту супроводжує формування і реалізацію злочинного наміру.

Формування мотиву і наміру вчинення злочину відбувається завжди непередбачувано та швидко, хоча й не так стрімко, як виникає афект, але неодмінно за неправомірною поведінкою потерпілого й безпосередньо під впливом стану афекту.

Стан сильного душевного хвилювання полягає в домінуванні у свідомості особи сильної емоції, що знижує контроль особи над вчинком, певним чином гальмує інтелектуальну діяльність, викликає феномен «звуження» свідомості.

Поведінка особи при сильному душевному хвилюванні регулюється не заздалегідь обміркованою метою, а тим почуттям, що повністю захоплює особистість і викликає імпульсивні, підсвідомі дії.

Окрім типових елементів складу умисного вбивства, цьому злочину притаманні такі особливі компоненти об`єктивної сторони, як час та обстановка, а також специфічний характер умислу - раптовий, афектований.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, й у цьому сенсі він (намір) набуває змушеного характеру. Своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту «спонукає» її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

У той же час, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 397 від 11.08.2022 року, в момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не виявляв ознак будь-якого психологічного розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та не перебував у будь-якому вираженому фізіологічно-нормальному емоційному стані, в тому числі стані фізіологічного афекту.

З огляду на зазначене, дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, та суд вважає, що його вина у вчиненні цього злочину доведена.

Щодо доводів сторони захисту про необхідність визнання недопустимими доказами - показання свідка ОСОБА_8 враховуючи те, що свідок є психічно хворим та обмовляє обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки згідно відповіді КНП «КМПНЛ№2» свідок ОСОБА_8 дійсно отримує психіатричну допомогу в лікаря-психіатра з діагнозом - помірна розумова відсталість, однак у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, що повідомлені вказаним свідком під час його допиту в судовому засіданні, оскільки його показання є послідовними, логічними і узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні. Докази про заінтересованість свідка в результатах розгляду справи відсутні.

Крім того, доводи захисника про необхідність визнання недопустимими досліджені в судовому засіданні докази у зв`язку з допущеними порушеннями, суд вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що суд погоджується з практикою Європейсього суду з прав людини про те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, у той же час зазначені докази не є єдиними доказами у кримінальному провадженні, а порушення, про які зазначає захисник, не є такими, які б безумовно свідчили про необхідність визнання їх недопустимими, крім того, зазначені у вказаних доказах відомості узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно правової Верховного суду, викладеної у рішенні № 629/8329/2014-к від 08.10.2019 року, вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, необхідно виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 поза розумним сумнівом в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь суспільної небезпеки, а також те, що вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, має малолітнього сина, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки його виправлення, на думку суду, неможливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових злочинів.

Також, суд приходить до висновку про необхідність зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі у відповідності до положень ч. 1 та ч. 5 ст. 72 КК України.

Крім того, необхідно вирішити питання щодо арешту, накладеного на майно.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 /десяти/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, а саме з 21.07.2022 року.

У строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 21.07.2022 року по 12 січня 2023 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 року, на майно, а саме: мобільний телефон марки «ZTE» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім картою «Київстар» з номером телефона НОМЕР_1 , чотири ножі, сонцезахисні окуляри, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2022 року, на майно, а саме: джинсову куртку чорного кольору, бейсболку чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки синього кольору - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- дві пари кросівок, двоє шортів, дві кепки, мобільний телефон марки «ZTE» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім картою «Київстар» з номером телефона НОМЕР_1 , чотири ножі, сонцезахисні окуляри, джинсову куртку чорного кольору, бейсболку чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки синього кольору - повернути власнику;

- компакт-диск DVD-R з відеозаписом з камер спостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: