ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/2167/23

Провадження № 1-кп/522/945/23

12 квітня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001288, відомості про яке внесено 14.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серпневе, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, працюючого токарем ТОВ «Тритон-Сервіс», одруженого, має на своєму утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

26.09.2022 року приблизно о 17:15 годині, у денний час доби, в умовах достатньої видимості і сухого дорожнього покриття, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 здійснив зупинку у лівого краю проїзної частини вул. Канатна, напроти буд. 81 по вул. Канатна, для посадки пасажира, певний час знаходився в статичному стані, таким чином, що передня частина автомобіля була направлена у бік вул. Пироговська. Перед відновленням руху заднім ходом, водій ОСОБА_7 не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також не звернувшись при необхідності за допомогою до інших осіб та самостійно не переконався в повній відсутності перешкод або інших учасників дорожнього руху, що могли перебувати позаду автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 в його безпосередній близькості, після чого почав рух заднім ходом, уздовж вул. Канатна, у бік вул. Італійський бульвар.

Здійснюючи рух заднім ходом водій ОСОБА_7 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що склалася позаду керованого ним автомобіля, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала перехід проїзної частини вул. Канатна справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 в темпі спокійного кроку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 6-го ребра справа та 7-го ребра зліва, забійної рани (на місці якої сформувався рубець) та садна області лівого колінного суглобу, садна області правого колінного суглобу. Вказані ушкодження спричиненні дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП. Враховуючи дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли 26.09.2022 року і відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах події, коли водій автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 прийняв рішення здійснювати рух заднім ходом він повинен був діяти згідно з вимогами пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

При належній реалізації вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху України водій автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Оскільки водій автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 в умовах події належним виконанням вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти наїзду, то фактичні дії даного водія, не відповідні до вимог вказаного пункту, перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 своїми діями допустив порушення вимог п. п. 2.3.(б), 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно у вказані у обвинувальному акті час та місці він керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 порушив правила безпеки дорожнього руху та спричинив потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачений зазначив, що незважаючи на той факт, що ОСОБА_10 переходила дорогу у не передбаченому місці, він одразу викликав швидку допомогу та поліцію, а в подальшому взяв на себе всі витрати по лікуванню та придбанню необхідних ліків, які призначали лікарі. Майнову шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі надавши суду розписку ОСОБА_10 від 07.02.2023р. про отримання нею грошових коштів у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень від нього на реабілітацію після нанесення травм в результаті ДТП та чеки на оплату ліків ОСОБА_10 . У вчиненому щиро покаявся, просив суд суворо його не карати, оскільки він зробив для себе належні висновки, зобов`язується і надалі, при необхідності, здійснювати допомог потерпілій.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованому ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який одружений, має на своєму утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце роботи, де позитивно характеризується, постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що обтяжують його покарання відсутні, наведені вище, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу із позбавленням права керування автомобілем, згідно санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи № 22-6576 від 09.01.2023р. у розмірі 5663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 10 копійок та по проведення експертизи № 22-6577 від 09.01.2023р. у розмірі 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 24 копійки.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладенийвідповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2022р., на автомобіль «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.11.2020 року, належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, згідно постанови слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , від 21.11.2022р., а саме диск, на якому міститься відео запис дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.09.2022року в м.Одесі на проїзній частині вул.Канатна, напроти буд.81, за участю водія автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 та пішохода ОСОБА_10 зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001288 та згідно постанови слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 14.11.2022р., автомобіль «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 повернути за належністю його власнику ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001288, не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0001288, заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 100, 118, 124, 368,370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну) тисячу гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1(один) рік.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2022 року, на автомобіль «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.11.2020 року належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- диск, на якому міститься відео запис дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.09.2022року в м. Одесі на проїзній частині вул. Канатна, напроти буд.81, за участю водія автомобіля «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 та пішохода ОСОБА_10 зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001288,

- автомобіль «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 повернути за належністю його власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати по проведенню експертизи № 22-6576 від 09.01.2023р. у розмірі 5663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 10 копійок та по проведення експертизи № 22-6577 від 09.01.2023р. у розмірі 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 24 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

12.04.2023