Провадження №1-кп/523/1559/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувшиу відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000356 від 26 квітня 2022 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арцизі, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працевлаштованого, засудженого вироком Южненського міського суду Одеської області від 02 лютого 2022 року за вчинення 04 січня 2022 року проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ухвалою Южненського міського суду Одеської області від 26 вересня 2022 року невідбута частина покарання замінена на громадські роботи строком 240 годин (покарання відбуте повністю), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

У невстановлений час ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів та з умислом на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, під приводом здачі в оренду неіснуючого житла, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, під`єднану до мережі Інтернет, створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис про надання в оренду квартири, розташованої в м. Празі, в Чехії, в якому розмістив фотографічне зображення неіснуючої особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_5 » та зазначив номер належної йому сім-карти № НОМЕР_1 - для зворотного зв`язку та подальших домовленостей.

О 17 годині 29 хвилин 04 квітня 2022 року на вказаний номер за допомогою мобільного додатку «Viber» написала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку ОСОБА_4 під час подальшого листування переконав в правдивості розміщеної в соціальній мережі інформації, а також повідомив, що умовою оренди житла є перерахування платежу, в розмірі 10500 грн на емітовану АТ «АКЦЕНТБАНК» на ім`я ОСОБА_7 банківську картку № НОМЕР_2 , з чим потерпіла погодилася та о 14 годині 02 хвилини 05 квітня 2022 року здійснила відповідний переказ грошових коштів через мобільний додаток «Приват24».

О 14 годині 56 хвилин 05 квітня 2022 року ОСОБА_7 , будучи не обізнаною з дійсними намірами ОСОБА_4 , за вказівкою останнього, зняла 10500 грн з розташованого в буд. АДРЕСА_2 , банкомату А1500115 АТ «Ощадбанк» та здійснила їх подальший переказ на зазначені обвинуваченим абонентські номери: № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилися грошима ОСОБА_6 на власний розсуд, і при цьому раніше прийняті на себе зобов`язання із здачі в оренду житла не виконав, грошові кошти в розмірі 10500 грн потерпілій не повернув.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та показав, що в квітні цього року він мав матеріальні труднощі, у зв`язку із чим вирішив шляхом обману заволодіти чужими грошима під приводом здачі в оренду неіснуючого житла в Чехії. Через мережу Інтернет він розмістив відповідне оголошення із контактним номером телефону, на який згодом зателефонувала раніше незнайома жінка. Їй він також повідомив, що умовою оренди житла є перерахування платежу на банківську картку, видану на ім`я його знайомої ОСОБА_7 , і при цьому останній особі він про свої дійсні наміри не розповідав. Після отримання банківського переказу ОСОБА_7 зняла чужі кошти та, за його ж вказівкою, перевела на рахунки декількох телефонних номерів. У вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 , діючи у невстановлений час повторно, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів та з умислом на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, під приводом здачі в оренду неіснуючого житла, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, під`єднану до мережі Інтернет, створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис про надання в оренду квартири, розташованої в м. Празі, в Чехії, в якому розмістив фотографічне зображення неіснуючої особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_5 » та зазначив номер належної йому сім-карти № НОМЕР_1 - для зворотного зв`язку та подальших домовленостей.

О 17 годині 29 хвилин 04 квітня 2022 року на вказаний номер за допомогою мобільного додатку «Viber» написала ОСОБА_6 , яку ОСОБА_4 під час подальшого листування переконав в правдивості розміщеної в соціальній мережі інформації, а також повідомив, що умовою оренди житла є перерахування платежу, в розмірі 10500 грн на емітовану АТ «АКЦЕНТБАНК» на ім`я ОСОБА_7 банківську картку № НОМЕР_2 , з чим потерпіла погодилася та о 14 годині 02 хвилини 05 квітня 2022 року здійснила відповідний переказ грошових коштів через мобільний додаток «Приват24».

О 14 годині 56 хвилин 05 квітня 2022 року ОСОБА_7 , будучи не обізнаною з дійсними намірами ОСОБА_4 , за вказівкою останнього, зняла 10500 грн з розташованого в буд. АДРЕСА_2 , банкомату А1500115 АТ «Ощадбанк» та здійснила їх подальший переказ на зазначені обвинуваченим абонентські номери: № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилися грошима ОСОБА_6 на власний розсуд, і при цьому раніше прийняті на себе зобов`язання із здачі в оренду житла не виконав, грошові кошти в розмірі 10500 грн потерпілій не повернув

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений до обвинуваченого потерпілою ОСОБА_6 про стягнення спричиненої майнової шкоди в розмірі 10500 грн, обґрунтований невідшкодованими ОСОБА_4 відповідними збитками, пов`язаними із шахрайським заволодінням належних їй грошей, щодо вирішення якого обвинувачений покладався на розсуд суду.

Вирішуючи зазначений позов, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Обвинувачений в повному обсязі визнав пред`явлене в суді обвинувачення, яким також доводиться і розмір позовних вимог, у зв`язку із чим, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про судиму особу, яка не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах, офіційно працює докером, посередньо характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого діяння, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 та пункту 2 ч.3 ст.76 цього ж кодексу, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , спричинену майнову шкоду в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів та вилучені мобільні телефони марок «Nokia», «Samsung», «Meizu», банківські картки, квитанції, стартові пакети, сім-картки, чорнові записи, блокноти із записами, клаптики паперу із записами, ксерокопії особистих документів, слоти (скрейч-карти) від сім-карток - конфіскувати.

Арешт, накладений на зазначені речові докази скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1