Єдиний унікальний № 501/327/19
Провадження № 1-кп/501/55/23
УХВАЛА

06 лютого 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001127 від 16 грудня 2018 року

Прокурор ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

Потерпілий ОСОБА_6 (представник потерпілого ОСОБА_7 )

Обвинувачений:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Бравича Каларашського району Республіки Молдова, громадянин Республіки Молдова, який має посвідку на постійне місце проживання на території України, має середню освіту, одружений, фізична особа-підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Суть питання, що вирішується та встановлені судом обставини

Захисник подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що дає згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, хоча і не визнає себе винуватим у вчиненні злочину.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що клопотання обґрунтоване.

Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в тому, що 15.12.2018, приблизно о 21.54 год., в темну пору доби, керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух в правій смузі проїзної частини по вул. 1-го Травня м.Чорноморська Одеської області, що має чотири смуги для руху транспортних засобів у протилежних напрямках, по дві смуги в кожному напрямку, з боку вул. Віталія Шума в напрямку Санжейської дороги, в порушення вимог п.п.12.4, 12,9 «б» Правил дорожнього руху України, з розрахунковою швидкістю 53-56 км/год., яка перевищувала дозволену в населеному пункті швидкість.

На шляху прямування, наближуючись до ділянки вулиці 1 -го Травня м.Чорноморська Одеської області напроти супермаркету «Таврія В» (будинок №23) водій ОСОБА_8 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, при відсутності будь-яких об`єктів, що могли обмежувати оглядовість попереду його руху, при умові освітлення проїзної частини штучним світлом ліхтарів міського електроосвітлення, розташованих зліва від проїзної частини відносно його напрямку руху, діючи з необережності, грубо проігнорував вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, не приділив належної уваги зміні дорожньої обстановки, а саме, маючи об`єктивну можливість виявлення пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва-направо відносно його напрямку руху в темпі спокійного кроку, своєчасно не застосував засоби до гальмування керованого транспортного засобу, у зв`язку з чим не встиг зупинити автомобіль до лінії руху пішохода, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною кузова автомобіля «TOYOTA SPRINTER» на праву сторону пішохода ОСОБА_9 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тому суд застосовує закон про кримінальну відповідальність в редакції станом на подію інкримінованого кримінального правопорушення на 15.12.2018 р.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р. передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч. 2 ст. 12 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р. особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Оскільки з 15.12.2018 р. на момент розгляду клопотання (06.02.2023 р.) минуло більше ніж три роки, то обвинувачений має бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тому кримінальне провадження має бути закрите у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки кримінальне провадження не завершується ухваленням вироку, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов у відповідності до ч. 1 ст. 129 КПК України, у зв`язку з чим він має бути залишений без розгляду з метою збереження можливості потерпілому пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тому клопотання розглянуте під час судового провадження до проведення та завершення судового розгляду, тобто без дослідження доказів та без висновку суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину.

При цьому суд враховує тлумачення Верховного Суду України в абз. 5 п. 2 постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 р., відповідно до якого При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Однак, засада «Презумпція невинуватості», закріплена в ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України та ч. 1 ст. 17 КПК України передбачає, що особа є невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Тому, оскільки ч. 4 ст. 286 КПК України вимагає від суду невідкладно розглянути клопотання, і такий невідкладний розгляд клопотання завершується не обвинувальним вироком суду, яким може бути встановлена вина особи (ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України та ч. 1 ст. 17 КПК України), а ухвалою, то в суду відсутні підстави стверджувати про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

«Нереабілітуючість» підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності в даному випадку полягає в тому, що обвинуваченого не виправдано у висунутому обвинуваченні, тобто не реабілітовано.

Керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні 15.12.2018 р. злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р. відносно потерпілого ОСОБА_6 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р., у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні 15.12.2018 р. злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в редакції станом на 15.12.2018 р. відносно потерпілого ОСОБА_6 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1