Справа № 562/1381/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

06.02.2023 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000069 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Глинськ Рівненської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

У період з 05 березня 2022 року по червень 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , являючись громадянкою України, публічно висловлювала присутнім в приміщені магазину по АДРЕСА_2 особам заперечення здійснення збройної агресії проти України та закликала до підтримки рішень та дій держави-агресора.

У судовому засіданні обвинувачена своєї в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, мотивуючи тим, що все це є надуманим та не відповідає дійсності, а наведені обставини висловлення в приміщенні магазину заперечень здійснення збройної агресії проти України та закликів до підтримки рішень і дій держави-агресора категорично заперечує.

Оцінюючи зібрані по справі докази, досліджені у судовому засіданні в їх сукупності, суд незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї виниза ч.1 ст.111-1 КК України, яке розцінює як обраний нею спосіб захисту, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що 5 чи 7 березня 2022 року вона прийшла в магазин по АДРЕСА_2 , де продавцем працювала ОСОБА_4 , та в розмові щодо війни остання казала їй про те, що при «руських» вона жила добре і хоче щоб приїхав російський танк, буде зустрічати «руських» з «хлібом та сіллю».

Свідок ОСОБА_7 показала, що після початку війни вона з ОСОБА_8 йшли в магазин та чули, як ОСОБА_4 зі свого подвір`я за місцем проживання голосно розмовляла зі своєю сестрою ОСОБА_9 , якій казала про те, що буде зустрічати «путіна» з «хлібом та сіллю». Заклики на підтримку дій держави-агресора ОСОБА_4 висловлювала неодноразово до червня 2022 року в магазині та інших місцях, казала, що коли прийде « ОСОБА_10 », то здасть всіх волонтерів, які допомагають військовим Збройних Сил України.

Аналогічні показання надали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Факт тимчасової окупації російською федерацією території України та здійснення збройної агресії проти України підтверджено у преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в якій зазначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Такі обставини обвинуваченій ОСОБА_4 були достовірно відомі.

Показання допитаних у суді свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які не чули від обвинуваченої заперечень здійснення збройної агресії проти України та закликів до підтримки рішень і дій держави-агресора, суд з огляду на їх родинні зв`язки оцінює критично, присутніми в приміщенні магазину із свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вони не були і не спростовують показання цих свідків, які є належними доказами в справі.

А доводи обвинуваченої, яка на досудовому слідстві визнавала свою вину і підтверджувала встановлені судом обставини події, про їх неправдивість не є переконливими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.111-1 КК України, а саме, публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, кваліфіковані правильно.

При обранні міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому вона обвинувачується, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої чи обтяжують, відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323, 324, 335 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 10 (десять) років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги.

Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку у законну силу не обирати.

Документи кримінального провадження №0000069 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, у той же строк з моменту вручення їм копій судового рішення.

Суддя: