Справа № 359/9633/22
Провадження № 1-кп/359/688/2022
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

та про обрання запобіжного заходу

20 грудня 2022 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

під час підготовчого судового засідання з технічною фіксацією кримінального провадження № 0001296, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2022 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тульчин Вінницької області, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.12.2022.

20.12.2022 в підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження та здійснювати його у відкритому судовому засіданні.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором було подано клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку.

Обвинувачений та його захисник вважали за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Проти задоволення клопотання прокурора заперечували та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Судом здійснено передбачені КПК України, визначені ст.ст. 314, 315 КПК України, заходи щодо проведення підготовчого судового провадження.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження згідно вимог ст. 284 КПК України, судом не встановлено. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Таким чином є всі підстави для призначення судового розгляду в даному кримінальному провадженні, та його розгляду одноособово суддею.

Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, санкція ч.2 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, а тому виходячи із кваліфікації кримінальних правопорушень застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України. В обвинувальному акті викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушень, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані злочини.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 раніше судимий, не працевлаштований,не має джерела доходу, під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також існують ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виражаються в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину проти власності, а саме, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області 09.09.2015 році за ч.3 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 6 років, та маючи статус обвинуваченого за скоєння кримінальних проваджень передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України (обвинувальний,акт у кримінальному провадженні №0000773 від 12.07.2022 року, було спрямовано для розгляду до Бориспільського міськрайонного суду 05.09.2022), на шлях виправлення не став, не зробив необхідних висновків з приводу негативних наслідків його протиправної діяльності та вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, тому існує вірогідність що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На думку суду, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, продовжити свою злочинну діяльність.

Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру.

Застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вказане слід обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.5 ст.182 цього Кодексу застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, а тому йому належить визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави на обвинуваченого слід покласти обов`язки: прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 314-316, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Закінчити підготовче судове засідання в кримінальному провадженні.

Призначити кримінальне провадження № 0001296, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год. 00 хв. 28 грудня 2022 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Судовий розгляд здійснювати за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих, про час та місце проведення судового засідання повідомити останніх.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 год. 00 хв. 17 лютого 2023 року.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Встановити для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050,00 грн.

У разі звільнення з під варти покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавцю, що застава повинна бути внесена на наступний рахунок: (Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 26268119; Банк отримувача: Держказначейська служба України, м.Київ; Рахунок отримувача: UA0018661). Документ про внесення застави повинен бути наданий прокурору.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а міра запобіжного заходу буде змінена.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 грудня 2022 року о 08 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1