Справа № 455/1263/22
Провадження № 1-кп/455/261/2022
ВИРОК
Іменем України
31 жовтня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 05.08.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Свидник Турківського району Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, розлученого, судимості немає, - у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,
за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ;
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 04.08.2022 року, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розпочав конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якого взяв рушницю та демонструючи її погрожував вбивством ОСОБА_5 , яка сприйняла погрозу вбивством як реальну та таку, яка давала підстави побоюватися за своє життя.
Таким чином ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.
Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку у погрозі вбивством ОСОБА_5 визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що 04.08.2022 року, близько 23 години 00 хвилин в будинку АДРЕСА_1 в нього виник конфлікт з колишньою дружиною. В ході конфлікту, він взяв одноствольну, гладкоствольну рушницю 16 калібру, яка належала його покійному батькові. Цю рушницю він зарядив, та зайшовши в кімнату до ОСОБА_5 і направив в її бік. При цьому, він сказав колишній дружині, що в нього є два патрони: один для неї, а інший для нього. В подальшому, він зрозумів, що чинить неправильно, та відкинув рушницю в коридор на підлогу. Від удару об підлогу рушниця вистрілила, однак ніхто не постраждав. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів. При призначенні покарання обвинуваченому просила його суворо не карати.
Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст скоєного, в учасників судового провадження відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються.

Судом також враховано і практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року зазначив, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту».

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством ОСОБА_5 . Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є проступком, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.
Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією ч.1 ст.129 КК України, - у виді арешту, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.08.2022 арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати, які складаються із вартості проведення балістичної експертизи 1510 гривень 24 копійок, ОСОБА_3 добровільно сплатив в користь держави, що підтверджується долученою до справи квитанцією №0.0..1 від 28.09.2022 року.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.08.2022 на предмет, схожий на мисливську гладкоствольну рушницю калібру 16 мм, який поміщено в спец. пакет № 3493363, гільзу червоного кольору калібру 16 мм, два пижа від набою мисливської гладкоствольної рушниці та 10 дробів від набою мисливської гладкоствольної рушниці, які поміщено у спец. пакет №4266471.
Речові докази, а саме:
мисливську гладкоствольну рушницю "ИЖ -5", 16 калібр, № НОМЕР_1 , яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, за адресою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, №41, Львівської область - конфіскувати в дохід держави;
гільзу 16 калібру, два пижа, 10 металевих картечин, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, за адресою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, №41, Львівської область - знищити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1