У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003282 від 13 листопада 2022 року, за підозрою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сновськ, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003282 від 13 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину у сфері злочинів проти власності, маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочини у сфері злочинів проти власності за наступних обставин.

Так, 12.11.2022 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Юрія Ілленка, 1-А, помітив раніше невідому йому ОСОБА_8 , після чого у останнього виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна що належить ОСОБА_8 , а саме мобільного телефону Iphone 13 Pro».

12.11.2022 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Юрія Ілленка, 1-А, проходячи повз ОСОБА_8 , вихопив з рук останньої мобільний телефон «Iphone 13 Pro» вартістю 49 000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та був продовжений з 16.11.2022 строком на 90 доби, тобто до 19.02.2023 року.

На момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення в України діяв та був оголошений воєнний стан.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно здійснення впливу на потерпілого та свідків та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, проси слідчого суддю його задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи на необґрунтованість ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах клопотання слідчим наведено достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_3 , який підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимого, з метою дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід, оскільки мають місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_3 у випадку доведеності його вини загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів»;

-ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_3 шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб;

-ризик вчинення іншого правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_3 раніше судимий, а отже схильний до кримінально-протиправної діяльності.

Також , у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, з моменту пред`явлення підозри ОСОБА_3 , останній не вчиняв дій, які б перешкоджали проведенню досудового розслідування. Крім того ОСОБА_3 , має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки в м. Києві. Вказані обставини, на думку слідчого суддю, дають підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо часу перебування підозрюваного під домашнім арештом протягом доби, слідчим суддею враховано доводи сторін щодо особи підозрюваного, його стану здоров`я, соціальних зв`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному необхідно встановити заборону залишати житло в певний час.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 206, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , кожного дня з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., починаючи з 03.12.2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді 60 (шістдесят) днів, починаючи з 03.12.2022 року, тобто до 31.01.2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу залишити за органами Національної поліції, які обслуговують територію місця мешкання підозрюваного.

На ухвалу слідчого судді до безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1