27.12.2022
Справа № 642/1693/22
Провадження № 1-кс/642/1018/22
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000767 від 25.07.2022, про продовження строку застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000767 від 25.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи достеменно обізнаними про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента №64/2022 від 17.05.2022 (остання редакція від 12.08.2022), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, вчинили умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

Так, 24.07.2022 року, точний час досудовим слідством не встановлено, але не пізніше 18 год. 21 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою нападу для незаконного заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, в умовах воєнного стану, достеменно знаючи, що у потерпілого ОСОБА_8 у власності мається ланцюжок із золота 585 проби вагою 219,7 грамів та мобільний телефон «Iphone 13 Pro sierra blue 128 GB» imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відповідно до розробленого ними плану, прибули до аптеки «Подорожник», розташованої за адресою м. Харків, проспект Слави, 3-А, де придбали медичні маски, з метою особистої конспірації, а також заздалегідь приготувавши балон зі сльозогінним газом, відправились за адресою АДРЕСА_2 , де розташований офіс потерпілого ОСОБА_8 , де очікували останнього.

Продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня, близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_5 , діючи в групі із ОСОБА_7 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , побачили на вулиці потерпілого ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій спільний, прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном із застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, за раніше розробленим планом між ним та ОСОБА_5 , підбігли до потерпілого ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 наніс йому один удар своєю ногою по обом ногам, в результаті чого потерпілий ОСОБА_8 впав на землю. Після цього ОСОБА_5 , діючи з метою придушення волі останнього до можливого супротиву, використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину наявний в нього балончик зі сльозогінним газом, із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я ОСОБА_8 бризнув ним в обличчя потерпілому ОСОБА_8 . Одночасно із цим, ОСОБА_7 наніс кілька ударів потерпілому ОСОБА_8 в область голови своєю лівою рукою.

Таким чином, в результаті застосування насильства з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 , спричинено фізичний біль, однак не завдано тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 зняв з шиї потерпілого ланцюжок із золота 585 проби вагою 219,7 грамів, вартістю згідно розпорядження НБУ від 22.07.2022 року - 430820 гривень 72 копійки, а ОСОБА_5 , витяг з лівої руки потерпілого мобільний телефон «Iphone 13 Pro sierra blue 128 GB» imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю зі слів потерпілого 38 000 гривень, таким чином заволодівши ними.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 468820 гривень 72 копійки.

28.09.2022 ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

30.09.2022 підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

Крім цього, 18.09.2022 о 18.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у групі осіб, разом із раніше йому знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та двома невстановленими особами, прибули на паркувальний майданчик магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з приводу непристойного відношення ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відносно дівчини ОСОБА_14 ОСОБА_15 . В цей же час на вказаному паркувальному майданчику разом з ОСОБА_14 перебували його знайомі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

В ході розмови, яка раптово зав`язалася між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , між ними на грунті провокуючої та агресивної поведінки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , двох невстановлених осіб виник словесний конфлікт. Саме у цей час, у ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та двох невстановлених осіб виник спільний злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

ОСОБА_9 , діючи в групі зі ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та двома невстановленими особами, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, у час, коли там знаходилась численна кількість відвідувачів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та громадян, які прогулювалися поряд з вказаним місцем, діючи умисно, демонструючи явну неповагу до суспільства, використовуючи малозначний привід для здійснення хуліганських дій, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи осіб, ОСОБА_9 дістав з правої кишені надітих на ньому джинсів предмет, ззовні схожий на пістолет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, який направив в обличчя ОСОБА_14 . В цей час, ОСОБА_7 , діючи умисно, підтримуючи хуліганські дії вищевказаної групи осіб, з особливою зухвалістю, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи, кулаком правої руки, в якому перебував невстановлений металевий предмет, ззовні схожий на кастет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар ОСОБА_17 у ліву щелепу, після чого кулаком лівої руки наніс один удар ОСОБА_17 у праву щелепу. В результаті отриманих ударів потерпілий ОСОБА_17 опустився на коліна та схилив голову, закриваючи її руками. В цей час, ОСОБА_12 , оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, в епіцентрі подій, бажаючи підтримати злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вирішив також приєднатись до останніх з метою вчинення хуліганства, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 та, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи, дістав зі свого одягу предмет, ззовні схожий на пістолет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, з якого зробив не менше 3-х пострілів у спину та правий бік потерпілого ОСОБА_17 , який в той час стояв на колінах та закривав голову руками.

Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного з іншими учасника групи умислу, не реагуючи на заклики свідків та очевидців припинити свої протиправні хуліганські дії, наблизився до потерпілого ОСОБА_16 , та безпідставно наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий упав на коліна на асфальтне покриття. Коли потерпілий ОСОБА_16 намагався підвестись на ноги, ОСОБА_9 , знаходячись у громадському місці, де в той час знаходились інші громадяни, тобто усвідомлюючи, що своїми злочинними діями він створює реальну небезпеку для життя інших осіб, які знаходилися поряд, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи осіб, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, зробив декілька кроків у бік потерпілого ОСОБА_16 , який стояв на колінах, тим самим наблизившись до нього на відстань витягнутої руки, та здійснив із предмету, ззовні схожого на пістолет, тобто предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, який тримав у своїй правій руці, один постріл в грудну клітину потерпілого ОСОБА_16 , після чого останній упав на асфальтне покриття.

В цей час потерпілий ОСОБА_18 , побачивши хуліганські дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 відносно своїх знайомих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , швидкими кроками направився їм на допомогу. Однак, в цей час невстановлена особа, оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, в епіцентрі подій, бажаючи підтримати хуліганські дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , діючи у групі із останніми, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, наблизився до потерпілого ОСОБА_18 та прийняв бійцівську стійку по відношенню до нього, не даючи змоги пройти на допомогу друзям - потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . В цей же час інший член вищевказаної групи, особа якого точно не встановлена, ззаду рукою в області шиї придушив потерпілого ОСОБА_18 , після чого перекрутив та кинув на асфальтне покриття на правий бік. В цей час, дві вищевказані невстановлені особи вищевказаної групи, реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, демонструючи явну неповагу до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи бажання протиставити себе оточуючим, почали наносити потерпілому ОСОБА_18 удари ногами по голові, ребрах та спині.

В той час, коли потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в результаті хуліганських дій та застосованого насильства з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та двох невстановлених осіб знаходилися на асфальтному покритті та чинили спроби підвестися на ноги, до останніх підійшли інші учасника групи - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, неподалік від епіцентру подій, бажаючи підтримати злочинні дії інших учасників групи, діючи у групі із ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , двома невстановленими особами та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, де в той час знаходились інші громадяни, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , не даючи змоги піднятися на ноги, почали наносити численні удари, точна кількість не встановлена, ногами по голові, спині та ребрах потерпілому ОСОБА_17 , коли останній лежав на асфальтному покритті. В цей час, ОСОБА_13 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи у групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та двома невстановленими особами, оцінивши ситуацію, що склалася, перебуваючи поряд з епіцентром подій, бажаючи підтримати злочинні дії учасників групи, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, де в той час знаходились інші громадяни, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, не даючи змоги піднятися на ноги, почали наносити численні удари, точна кількість не встановлена, ногами по спині та голові потерпілому ОСОБА_16 .

Досягнувши бажаного результату та злочинної мети, а саме нанесення потерпілим тілесних ушкоджень у громадському місці, в присутності пересічних громадян, очевидців вказаних подій, група осіб - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , інша особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та дві невстановлені особи на правомірні зауваження яких вони на протязі здійсненного ними хуліганства не реагували, припинили свої протиправні хуліганські дії, які тривали не менше 10 хвилин, та з місця скоєння злочину зникли, залишивши потерпілих лежати на асфальтному покритті.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_9 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_16 згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: проникаюче кульове поранення передньої поверхні грудної клітини зліва, яке ускладнилося двобічним гемо пневмотораксом та пневмомедіастінумом відповідно до п. 2.1.1. «а», п. 2.1.2., п. 2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. В результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_16 згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: забита рана лобної ділянки, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. В результаті хуліганських дій ОСОБА_13 та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_16 згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: садно лівої виличної ділянки, яке викликало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою належить до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_17 згідно висновку експерта № 12-14/285-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: забійно рвані рани правої та лівої надбрівних дуг, спинки носу на тлі множинних синців та закритий перелом кісток носу, а також непроникаюче кульове поранення задньої поверхні грудної клітини справа, які як у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. В результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_17 згідно висновку експерта № 12-14/285-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: закритий перелом верхньої щелепи за типом Ле-Фор ІІ не є небезпечним для життя в момент утворення, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а,б,в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В результаті хуліганських дій двох невстановлених осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_18 згідно висновку експерта № 12-14/289-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: закритий перелом 9 (дев`ятого) ребра зліва та закритий перелом нігтьової фаланги 3 (третього) пальця правої кисті не є небезпечними для життя в момент утворення, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а,б,в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, як у сукупності так і поодинці, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Дві забиті рани лобної ділянки зліва та забита рана скроневої ділянки зліва, забита рана на правій гомілці, як у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. Садна в лівій тім`яній ділянці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою належать до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

20.10.2022 ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обгрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підозра висунута ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення відносно нього від 24.07.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 26.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 27.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 17.08.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_21 від 26.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 17.08.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_22 від 26.09.2022; протоколом огляду предметів від 13.08.2022; постановою про визнання речовими доказами від 13.08.2022.

Підозра висунута ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівника поліції про виявлене кримінальне правопорушення від 18.09.2022; протоколами огляду місця події від 18.09.2022; протоколом огляду місця події від 19.09.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 04.10.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_16 від 04.10.2022; протоколом огляду відеозапису від 07.10.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 05.10.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_17 від 05.10.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 30.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_18 від 30.09.2022; протоколами проведення слідчого ескперименту з потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 від 05.10.2022; висновками експерта №12-14/284-А/22, №12-14/284-А/22 та № 12-14/289-А22 від 04.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 19.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_23 від 29.09.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_23 від 05.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 05.10.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 05.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 19.09.2022; протоколами огляду відеозапису від 06.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 20.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 22.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 30.09.2022; протоколом огляду відеозапису від 02.11.2022.

24.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_27 від 04.10.2022 підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст. 191 КПК України було затримано з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2022 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 22.12.2022.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000767 від 25.07.2022 постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_28 від 15 листопада 2022 продовжено до 3-х місяців, тобто до 16.12.2022.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000767 від 25.07.2022 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2022 продовжено до 5 місяців, тобто до 16.02.2023.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, яке карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, яке карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

На цей час у органу досудового розслідування вбачаються достатні підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 296 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які були підставою для застосування вказаного запобіжного заходу не зменшилися; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та нетяжкого злочинів, існують достатні підстави вважати, що заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, а саме реально наявна можливість підозрюваного:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та нетяжкого кримінальних правопорушень, за які законом передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі. Обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Підозрюваний ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, стійких соціальних зв`язків, через що за місцем мешкання його нічого не утримує. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи незворотність настання покарання, намагався уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини, у зв`язку з чим перебував у розшуку та відомості про місце його затримання свідчать про те, що підозрюваний намагався перетнути державний кордон України з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілих та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів. Крім того, наявність вказаного ризику об`єктивно підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки на потерпілих та свідків у вказаному провадженні здійснювався незаконний вплив, про що свідчить факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України за № 0000502 від 29.10.2022 за заявою потерпілого ОСОБА_8 , а також заходи безпеки застосовані відносно потерпілих та свідків за постановами слідчого в рамках кримінального провадження № 0000767;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику об`єктивно підтверджується тим, підозрюваний ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, як проти власності, так і проти громадського порядку на моральності. Крім того, обставини кримінальних правопорушень в яких підозрюється ОСОБА_5 , зібрані під час проведення досудового розслідування докази обгрунтованості пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаних злочинів, свідчать про його схильність до скоєння протиправних насильницьких дій та стійку антисоціальну спрямованість;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, наявність вказаного ризику обґрунтовується тим, що по провадженню ще не проведено усі заплановані слідчі та оперативно-розшукові дії, не виявлено та не вилучено знаряддя вчинення злочинів, майно потерпілого, яким незаконно заволодів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час вчинення розбійного нападу, крім того ряд підозрюваних у провадженні оголошені у розшук у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою зазначаю, що незважаючи на значний обсяг слідчих дій, виконаних під час проведення розслідування, на теперішній час по провадженню необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, проаналізувати інформацію отриману від операторів мобільного зв`язку, провести додаткові необхідні слідчі дії, ініційовані стороною захисту, з урахуванням отриманих даних повідомити підозрюваних про зміну раніше повідомленої підозри, виконати вимоги ст. 290 КПК України з усіма учасниками кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання зазначених процесуальних дій забезпечить повне, об`єктивне та всебічне розслідування кримінального провадження та об`єктивний неупереджений судовий розгляд.

Для проведення зазначених процесуальних дій потрібен додатковий строк, провести вказані процесуальні дії до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не виявилось можливим внаслідок особливої складності провадження.

Так, під час проведення досудового розслідування постановами слідчого від 22.09.2022 та 31.10.2022 призначено 5 судово-балістичних експертиз. На даний час висновки судових експертиз на адресу слідчого відділу не надійшли та проведення експертиз триває. Відповідно до повідомлень експертної установи, а саме Харківського НДЕКЦ МВС України висновки експертиз, призначених за вищевказаними постановами слідчого будуть виконані у строк не раніше січня 2023 року. Висновки зазначених експертиз мають суттєве значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, досудове розслідування по якому проводиться, оскільки це дозволить встановити вид знаряддя вчинення підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вказаного злочину, крім того дасть можливість зіставити предмети (гільзи, куля), які були вилучені під час огляду місця події від 18.09.2022, а саме місця вчинення злочину, з предметами, які були вилучені під час проведення обшуків від 20.10.2022 за місцем мешкання підозрюваних.

Після отримання висновків вказаних вище експертиз необхідно повідомити підозрюваних про зміну раніше повідомленої підозри, надати доступ до матеріалів досудового розслідування потерпілим, підозрюваним та їх захисникам, виділити з матеріалів кримінального провадження матеріали щодо підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , які перебувають у розшуку та інших невстановлених осіб, в разі необхідності виконати інші процесуальні дії, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. З урахуванням складності та великого обсягу матеріалів кримінального провадження (на теперішній час уже 6 томів), наявністю в кримінальних провадженнях 6 підозрюваних, захист яких здійснюють 7 захисників та 3-х потерпілих, аварійними та плановими вимкненнями світла на території м. Харкова, виконати вказані дії до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, об`єктивно не виявилося можливим. Крім того, під час проведення досудового розслідування значний обсяг часу було приділено слідчим та процесуальним діям по виділенню матеріалів кримінального провадження відносно одного з фігурантів, з яким досягнуто угоду про визнання винуватості.

Без отримання результатів цих процесуальних дій неможливо в повному обсязі встановити усі обставини події вказаних кримінальних правопорушень, а в подальшому провести об`єктивний судовий розгляд провадження.

Вказані слідчі дії та інші процесуальні дії неможливо провести у встановлений законом строк у зв`язку зі особливою складністю провадження та значним обсягом, а їх проведення є необхідним для прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень та обов`язковим для здійснення судового розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, дані про особу свідчать про його суспільну небезпеку, а також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, послався на недоведеність ризиків, дані про особу ОСОБА_5 . Також звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт. В обгрунтування клопотання послався на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.296 КК України являється не обгрунтованою. Сторона обвинувачення спотворює усі фактичні обставини справи, проводить розслідування упереджено, явно з обвинувальним ухилом. При обранні запобіжного заходу сторона обвинувачення вказувала на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України і оперувала в першу чергу тим, що ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкий та не тяжкий злочин, перелічені ризики, але жодним чином не доведене їх фактичне існування. Якщо дивитись на особу ОСОБА_5 , за віком молода людина, раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Весь свій вільний час проводить у спортивному залі і на цьому поприщі досяг відповідних успіхів. Він позитивно характеризується за місцем свого проживання. Твердження сторони обвинувачення про відсутність соціальних зв`язків не відповідає дійсності. ОСОБА_5 проживає разом зі своїми батьками та рідним братом, неофіційно працював, оскільки офіційно працевлаштуватися не зміг. Тому вважає, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 обраний не у відповідності до вимог КПК України являється несправедливим, у зв`язку з чим просить змінити тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію захисника, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

У провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000767 від 25.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 296 КК України.

28.09.2022 ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

20.10.2022 ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України

24.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_27 від 04.10.2022 підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст. 191 КПК України було затримано з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2022 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 22.12.2022.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000767 від 25.07.2022 постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_28 від 15 листопада 2022 продовжено до 3-х місяців, тобто до 16.12.2022.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000767 від 25.07.2022 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2022 продовжено до 5 місяців, тобто до 16.02.2023.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.296 КК України.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 &aть; 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Щодо доводів захисника та підозрюваного про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи вищевикладене, наведені в клопотанні обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п.4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, в тому числі характер та обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 діянь, на думку слідчого судді, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Дані про особу ОСОБА_5 , який за віком молода людина, раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем свого проживання, проживає разом зі своїми батьками та рідним братом, неофіційно працю, не є достатньою підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 296 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16.02.2023.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Строк дії ухвали до 16.02.2023 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1