Єдиний унікальний номер № 285/4282/22
Провадження № 1-кп/0285/241/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...…… ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання...... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………….. ОСОБА_3 ,

обвинуваченого…………………. ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2022 за №0000531,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей,

який не працює,

раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 09.08.2022, близько 00:10 год., перебуваючи на території заводу ТОВ «Церсаніт Інвест» (далі за текстом Церсаніт), що знаходиться по вул. Чижівській, 4 в с. Чижівка Новоград-Волинського району Житомирської області, вирішив викрасти керамічну плитку з цеху виготовлення керамічної плитки.

В Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений. Достовірно це знаючи, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив і усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов до цеху виготовлення керамічної плитки. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, незаконно, умисно, таємно ОСОБА_5 викрав 2,5 м.кв. (14 штук) керамічної плитки розмірами 29,7х60 Calma Light gray, вартістю 1135 грн.; 4,23 м.кв. керамічної плитки 42х42 Suaro broun, вартістю 1772,37 грн.; 1,06 м.кв. (6 штук) керамічної плитки 42х42 Suaro beige, вартістю 444,14 грн.; та 0,177 м.кв. (1 штука) керамічної плитки Calsto, вартістю 74,02 грн. З викраденим майном, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, заподіявши заводу матеріальної шкоди на загальну суму 3425,53 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку керамічної плитки з заводу за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не заперечив проти часу, дати, місця і способу її вчинення. У вчиненому щиро розкаюється, згоден з кваліфікацією своїх дій, не заперечує з приводу скороченого судового розгляду справи без дослідження доказів, які ним не оспорюються.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, цивільний позов не заявляв, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого сторона захисту не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювавфактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд знаходить доведеною його винність та його умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого; його характер;

дані про особу винного: який раніше не судимий, має трьох неповнолітніх дітей, його вік, стан здоров`я, задовільну характеристику за місцем проживання, той факт, що він не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також варта уваги позиція представника потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, та положення ст.ст.50, 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.4 ст.185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав та усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного; повернення усього викраденого майна потерпілому, думку представника останнього, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Суд вважає, що обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Арешт на майно не накладався.

Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Речовий доказ: керамічну плитку, яка передана на зберігання ТОВ «Церсаніт Інвест», залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1