Справа № 645/762/23
Провадження № 1-кс/645/236/23
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00098 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 00099 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в якому прокурор просив накласти арешт на майно, а саме, на згорток загорнутий в липку стрічку чорного кольору, в яку був загорнутий прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась речовина білого кольору кристалічної структури. Даний пакет з речовиною поміщено та опечатано до сейф пакету № 7359888, вилученого під час огляду місця події 28.02.2023 року за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, біля буд. 12, у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визначити місцем зберігання камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП№ 2 ГУНП України в Харківській області.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 28.02.2023 о 12 год. 29 хв. за адресою: м.Харків, Немишлянський район, бульвар Богдана Хмельницького, біля буд. 12, екіпажем ТОР 0521 виявлено громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка мала при собі речовину схожу на наркотичну (ITC ІПНП 2151).

За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 01.03.2023 року, за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України.

Виявлено та вилучено: згорток загорнутий в липку стрічку чорного кольору, в яку був загорнутий прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась речовина білого кольору кристалічної структури. Даний пакет з речовиною поміщено та опечатано до сейф пакету № 7359888, виготовленого з полімерного матеріалу білого кольору, без видимих пошкоджень з підписами учасників ОМП.

Вказані предмети (речі), що вилучені під час огляду місця події від 28.02.2023 за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, біля буд. 12, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відібрано пояснення у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (м.т. НОМЕР_1 ) яка пояснила, що 28.02.2023 року вранці замовила речовину «Солі», в кількості 0,5 грами, в чаті Телеграм каналу для власного споживання без мети збуту, оплатила дане замовлення за допомогою терміналу в розмірі 250 гривень після чого отримала повідомлення із зазначення місця знаходження вказаної речовини, тобто «закладки», а саме: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, біля буд. 12, неподалік першого під`їзду.

Прокурор в обґрунтування вимог клопотання про арешт майна зазначив, що вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування. Крім того, на даних предметах могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, вказані речі будуть направлені для проведення відповідної експертизи, що має важливе значення для проведення досудового розслідування.

Таким чином, арешт майна, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву, якою просив розгляд клопотання провести за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 244 КПК України, неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 00098 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК У країни.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 01.03.2023 зазначене вище тимчасово вилучене майно визнане речовим доказом.

Таким чином, вказане тимчасово вилучене майно, є речовим доказом, у зв`язку з чим підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене вище тимчасово вилучене майно, яке добровільно видане свідком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00098 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на згорток загорнутий в липку стрічку чорного кольору, в яку був загорнутий прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась речовина білого кольору кристалічної структури, який було опечатано, поміщено до сейф пакету № 7359888, вилученого під час огляду місця події 28.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Визначити місцем зберігання майна, на яке накладено арешт, камеру зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1