Справа № 185/1912/23
Провадження № 1-кс/185/462/23
14 лютого 2023 року м.Павлоград
Вивчивши клопотання прокурора та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.
Відповідно до розпорядження ВС №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ у умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області та визначено її за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа в період часу з 04 по 20 березня 2022 року через незачинені двері проникла в складське приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2 , звідки викрала побутову техніку, а саме плиту газову побутову, пилосос, витяжку кухонну, водонагрівач побутовий електричний (бойлер), які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим останньому спричинено матеріальну шкоду.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_3 , останній пояснив що в період часу з 04 по 20 березня 2022 року, в той час, коли місто Ізюм було під окупацією військ рф, він виїхав за межі міста, але 20 березня повернувся, щоб забрати речі з дому. Приїхавши до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , він виявив відсутність всієї нової побутової техніки, яка там зберігалась з метою подальшої її реалізації. В ході допиту потерпілий ОСОБА_3 надав відповідні накладні на придбання зазначеної техніки.
10.02.2023 року в ході проведення огляду місця події в період часу з 11.30 до 12.15 години на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності понятих та потерпілого
В ході проведення огляду ОСОБА_4 пояснив, що вищевказану побутову техніку він викрав зі складського приміщення по вул. Сосновій,
м. Ізюм Харківської області в березні 2022 року.
Потерпілий ОСОБА_3 в ході проведення огляду пояснив, що дійсно така техніка перебувала на зберіганні в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , та була викрадена в період часу з 04 по 20 березня 2022 року.
Відповідно до наданих потерпілим ОСОБА_3 накладних на придбання побутової техніки, вилучена техніка зберігалася у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, 10.02.2023 р. слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 вказані предмети було визнано речовими доказами.
Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вилучене майно має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Рішення про підслідність на даний час не прийнято.
Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.170,172,173,174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
-Плиту газову побутову ТМ «GEFEST» модель 3200-06 білого кольору;
-Пилосос ТМ «Artel» модель: VCB 0316 BLU, серійний номер: 161KFIAIK100021;
-Водонагрівач побутовий електричний (бойлер) ТМ «Gorenje» модель: GBFU50E/V9, серійний номер 04130278,
шляхом заборони користування та розпорядження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1