Номер провадження:1-кс/521/4047/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Гола Пристань, Херсонської області, проживаючої та зареєстрованої, за адресою: АДРЕСА_1 , іпн - НОМЕР_1 , документованої паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським РВ у м. Херсоні УДМСУ в Херсонській області 23.02.2015,

підозрюваної в кримінальному провадженні за № 0002679 від 03.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 111-1 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом УСБУ в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002679 від 03.08.2022 за підозрою громадянки України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено,що ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, кандидатом технічних наук, доцентом кафедри економічної кібернетики, завідувачем кафедри інформаційних технологій «Херсонського національного технічного університету» (далі за текстом - «ХНТУ»), маючи досвід у сфері освіти, вирішила реалізувати свої амбіції шляхом зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладі освіти, розташованому на тимчасово окупованій частині території Херсонської області у місті Херсоні, зокрема з метою реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора спрямованих на впровадження стандартів освіти РФ у закладах освіти.

Починаючи з 25.04.2022 представниками військових формувань РФ захоплено приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, та фактично заблоковано діяльність міської влади.

26.05.2022 з метою інтеграції системи освіти на окупованій території Херсонської області з системою освіти РФ та відновлення роботи учбових та виховних закладів на тимчасово окупованій частині території Херсонської області, створено незаконний орган влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора так званий «Департамент освіти і науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області», який розпочав свою роботу та який від окупаційної влади очолила громадянка України ОСОБА_6 (стосовно останньої правоохоронними органами Херсонської області направлено до суду обвинувальні акти про вчинення нею таких кримінальних правопорушень як державна зрада та колабораційна діяльність).

Основним завданням «Департаменту освіти і науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області» є реалізація та підтримка рішень та дій держави-агресора шляхом впровадження на території Херсонської області стандартів освіти РФ, зокрема з метою підтримання окупаційної політики у вказаному напрямку та створення її позитивного іміджу серед місцевого населення.

Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України (м. Київ) від 28.04.2022 № 86-к «Про виконання обов`язків ректора» виконання обов`язків ректора ХНТУ покладено на ОСОБА_7 .

З метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організацію здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану, відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України (м. Київ) від 04.05.2022 № 410 «Про тимчасове переміщенні ХНТУ» ХНТУ тимчасово переміщено на базу Хмельницького національного університету (м. Хмельницький).

Разом з тим, з метою реалізації злочинного задуму представників окупаційної влади, наказом незаконно створеного на тимчасово окупованій території м. Херсон органу влади - «Департаменту освіти і науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області» від 28.07.2022 № 57 «Про призначення керівника державного бюджетного освітнього закладу вищої освіти Херсонської області, підписаним так званим «начальником вказаного Департаменту» ОСОБА_6 , виданим на підставі заяви ОСОБА_4 , на останню покладено виконання обов`язків ректора ДБОЗВО Херсонської області «Херсонський технічний університет» (далі за текстом - «ХТУ») з 28 липня 2022 року з окладом згідно штатного розпису із іспитовим строком на 3 місяці.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , переслідуючи свою злочинну мету, направлену на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у вищевказаному закладі освіти, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заручившись підтримкою вищевказаних осіб, ознайомилась із вищевказаним наказом, шляхом його підписання, у результаті чого добровільно зайняла посаду так званого «виконуючого обов`язки ректора державного бюджетного освітнього закладу вищої освіти Херсонської області» та 29.07.2022 приступила до виконання своїх обов`язків, у тому числі спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора (РФ) у підпорядкованому їй закладі.

На займаній посаді ОСОБА_4 входить виконання завдань окупаційної влади, які спрямовані на відновлення роботи «ХНТУ» та його інтеграції до стандартів освіти РФ.

Таким чином, після зайняття вищевказаної посади ОСОБА_4 навчальний заклад м. Херсона - Державний бюджетний освітній заклад вищої освіти Херсонської області «ХНТУ» з 29.07.2022 здійснив перехід на російську навчальну програму та розпочав незаконну діяльність як «ХТУ», де остання продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на допомогу державі-агресору (пособництво) вжила заходів по захопленню приміщення вказаного навчального закладу та забороні відвідування українськими вчителями своїх робочих місць, розробленню нового Статуту та печаток. Також, ОСОБА_4 надала вказівку підлеглим, які погодились на співпрацю із нею, зателефонувати працюючим згідно українського законодавства вчителям у «ХНТУ» та дізнатись про їх наміри роботи у новоствореному закладі освіти «ХТУ» та здійснити їх оформлення на роботу шляхом отримання відповідної заяви про прийняття на роботу написаної та підписаної на ім`я останньої.

Далі, продовжуючи вчинення незаконних дій на користь держави-агресора ОСОБА_4 надала публічні інтерв`ю проросійським засобам масової інформації (викладені в публічному доступі 12.08.2022 та 09.09.2022) вже в якості ректора «ХТУ» в яких зазначила, що підпорядкований їй навчальний заклад розпочав свою роботу фактично з 1 серпня 2022 року (за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 24), з 5 серпня 2022 року у «ХТУ» відкрилася приймальна комісія, яка знаходиться у 6 корпусі (за адресою: м. Херсон, вул. Миру 40 ), також, що з метою початку нового навчального року з 01 вересня 2023 року, вона забезпечить роботу навчального закладу шляхом підбору педагогів та персоналу.

Також, в інтерв`ю викладеному 26.09.2022 ОСОБА_4 повідомила, що на базі «ХТУ» взяти участь у референдумі педагоги, співробітники та студенти, у голосуванні «за світле майбутнє» та за ті знання, які студенти та школярі зможуть отримати завдяки РФ.

Крім того, встановлено, що так званий міністр незаконно створеного органу влади «Міністерства освіти і науки Херсонської області» ОСОБА_8 , а також перший заступник «Міністерства освіти РФ» ОСОБА_9 привітали «новий» педагогічний склад Херсонського регіону з нагоди святкування «Дня вчителя», зокрема ОСОБА_4 за сприяння в інтеграції «ХТУ» в російську систему освіти отримала від останнього «Лист Подяку».

Зазначене вказує на вчинення ОСОБА_4 умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору - Російській Федерації, її збройним формуванням та створеній ними у м. Херсоні окупаційній адміністрації з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки їх рішень, спрямованих на інтеграцію та роботу сфери освіти відповідно до стандартів Російської Федерації на території Херсонської області.

26.10.2022 ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0002679 від 03.08.2022 у порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за ознаками: пособництво державі-агресору, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

У той же день, у передбачений законом спосіб повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України.

26.10.2022 відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 48 КПК України слідчий обов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника, таким чином, слідчим підозрюваній ОСОБА_4 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області залучено захисника за призначенням - адвоката ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 25.02.2019 № 112).

Підозрювана ОСОБА_4 , відповідно вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликалась 29 жовтня 2022 року, 02 та 05 листопада 2022 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України. Підозрювана жодного разу не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, на думку прокурора є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 вчинила умисний особливо тяжкий злочин, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення злочину, в якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даного злочину.

Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваної, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід відносно підозрюваної у виді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України, визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст. 176 КПК України, визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених 6 та 7 статті 176 цього кодексу.

Також частинами 3, 4 ст. 183 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною 4 цієї статті… При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті.

Слідчий суддя зазначає, що подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відповідає формальним вимогам статті 184 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 26.10.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме: пособництво державі-агресору, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , особисто вручено не було, оскільки остання перебуває на даний час на непідконтрольні території України у зв`язку з вторгненням РФ на територію України Збройних Сил РФ та національної гвардії Російської Федерації.

З огляду на викладене, 26.10.2022 у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України,розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також повідомлено про необхідність прибуття 29.10.2022, 02.11.2022, 05.11.2022 останньої до найближчого територіально розташованого підрозділу Служби безпеки України, для участі у слідчих діях у кримінальному провадженні № 0002679 від 03.08.2022 за ч. 1 ст. 111-2 КК України. Однак, підозрювана жодного разу не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Слідчий суддя вважає, що зазначені вище дії свідчать про те, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 26.10.2022 у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, чим дотримано норми ч. 1 ст. 278 та ч. 2 ст. 135 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваної ОСОБА_4 на неодноразові виклики до слідчого та прокурора, переховуванням останньої від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що місце знаходження останньої не цей час невідоме, постановою слідчого 07.11.2022 ОСОБА_4 оголошено у розшук, проведення якого доручено працівникам оперативних підрозділів Служби безпеки України.

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні та обізнана із наявністю такого, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення їй повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

У клопотанні стверджується, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- повідомленням УСБУ в Херсонській області від 02.08.2022 № 1/34-1481 та матеріалами 3 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до яких отримано дані, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.07.2022 добровільно зайняла посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме так званого «ректора новоствореного учбового закладу «Государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования Херсонской области» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який підпорядковується окупаційній владі, а саме так званому «Департаменту освіти і науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області» на тимчасово окупованій території Херсонської області у м. Херсон, з метою завдання шкоди Україні та надання допомоги державі-агресору (пособництва) та окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто за попередньою правовою кваліфікацією вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України;

-відповіддю оперативного підрозділу від 10.08.2022 № 1/48-33 на доручення слідчого, згідно якої отримано дані, що ОСОБА_4 29.07.2022 добровільно зайняла посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме так званого «ректора новоствореного учбового закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який підпорядковується окупаційній владі, а саме так званому «Департаменту освіти і науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області» на тимчасово окупованій території Херсонської області у м. Херсон, з метою завдання шкоди Україні та надання допомоги державі-агресору (пособництва) та окупаційній адміністрації держави-агресора. Також отримані дані, які характеризують особу ОСОБА_4 та дані про її засоби зв`язку;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2022, яка обіймає посаду фахівця навчального відділу Херсонського національного технічного університету, яка в ході допиту надала показання, що ОСОБА_4 раніше працювала у ХНТУ та була завідувачкою кафедри, а після 24.02.2022 ОСОБА_4 обійняла посаду ректора вказаного вузу на якій запрошувала абітурієнтів приходити навчатися до очолюваного нею вузу та в мережі Інтернет в публічному доступі є підтверджуюча інформація з якою вона ознайомлена та впізнає останню. Також, згідно допиту отримано дані, що ОСОБА_4 на займаній посаді 31.07.2022 зателефонувала ОСОБА_10 і питала чому вона не виходить на роботу;

-пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2022 проведеного із ОСОБА_10 в ході якого вона впізнає особу ОСОБА_4 як особу про яку надала показання 08.09.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.09.2022, яка обіймає посаду доцента кафедри енергетики, електротехніки та фізики у ХНТУ, яка в ході допиту надала показання, що ОСОБА_4 з 24.02.2022 обіймала посаду завідувачки кафедри, яка випускала спеціальності комп`ютерні мережі та системи і СТН. Також, що вона десь за пів місяці до 01 серпня 2022 року бачила ОСОБА_4 у м. Херсон у приміщенні ХНТУ, а вже 01 серпня 2022 року, коли в останнє вона була на роботі їй стало відомо, про те, що ОСОБА_4 стала ректором нововипеченого вузу з умовним строком на три місяці. Також, згідно допиту отримано дані, що 01.08.2022, коли ОСОБА_11 прийшла на роботу щоб забрати жорсткий диск зі свого робочого комп`ютера її пустили лише в хол, далі нікуди не пускали, хто хотів пройти тим пропонували заповнити перепустку з паспортними даними російською мовою і в той день відбулась нарада на якій представили ОСОБА_4 в якості ректора;

-пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2022 проведеного із ОСОБА_11 в ході якого вона впізнає особу ОСОБА_4 як особу про яку надала показання 08.09.2022;

-протоколом огляду від 10.08.2022, а саме документів, що є додатком до повідомлення про виявлення кримінального правопорушення УСБУ в Херсонській області від 02.08.2022 № 1/34-1481 (вх. № 6/131-400ВС від 08.08.2022) за результатом якого отримано дані, що наказом незаконно створеного на тимчасово окупованій території м. Херсон органу влади - «Департаменту освіти і науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області» від 28.07.2022 № 57 «Про призначення керівника державного бюджетного освітнього закладу вищої освіти Херсонської області, підписаним так званим «начальником вказаного Департаменту» ОСОБА_6 , виданим на підставі заяви ОСОБА_4 , на останню покладено виконання обов`язків ректора ДБОЗВО Херсонської області «Херсонський технічний університет» (далі за текстом - «ХТУ») з 28 липня 2022 року з окладом згідно штатного розпису із іспитовим строком на 3 місяці;

-протоколами оглядів:

oвід ІНФОРМАЦІЯ_4 - публікації за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 , де 09.09.2022 розміщено відео сюжет з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » от ТРК « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в якому приймає участь так звана «в.о. ректора Херсонського технічного університету» ОСОБА_12 ;

oвід ІНФОРМАЦІЯ_8 - публікації за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 , де за вказаним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 розміщено публікацію у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_11 », яка містить у собі відеозапис та підпис наступного змісту «ІНФОРМАЦІЯ_16», де отримано дані про нагородження ОСОБА_4 так званим міністром незаконно створеного органу влади «Міністерства освіти і науки Херсонської області» ОСОБА_13 , а також першим заступником «Міністерства освіти РФ» ОСОБА_9 з нагоди святкування «Дня вчителя», зокрема за сприяння в інтеграції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в російську систему освіти;

oвід ІНФОРМАЦІЯ_12 - публікації з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13 заявили, что регион интегрируется в систему образования России» на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_14 »;

oвід 30.09.2022 - сторінки на якій розміщено відео запис з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_15 » на сайті «youtube.com», де отримано дані, що проросійські ЗМІ поширюють у всесвітній мережі Інтернет інформацію про створення так званого «Департаменту освіти і науки ВЦА Херсонської області», який очолила ОСОБА_6 та напрямок діяльності вказаного новоствореного органу влади - інтеграція української освіти в систему освіти РФ;

-протоколом тимчасовим доступу до документів та їх вилучення від 07.09.2022 в результаті чогоу володінні ПрАТ «ВФ Україна» вилучено копію наявної інформації стосовно абонентського номера термінала зв`язку, яким користуються ОСОБА_4 - НОМЕР_3 ;

-протоколом огляду речей і документів від 12.09.2022 інформації, яка знаходиться у володінні ПрАТ «ВФ Україна» стосовно абонентського номера термінала зв`язку, яким користуються ОСОБА_4 - НОМЕР_3 , в результаті чого, зокрема встановлено, що у період з 24.02.2022 1:16:18 по 30.05.2022 15:15:59 зазначений номер потрапляв під обслуговування роботи базових станцій ПрАТ «ВФ Україна» розташованих на території м. Херсон та Херсонської області ( АДРЕСА_2 ) тимчасово окупованої ЗС РФ та окупаційною владною, наявні зафіксовані з`єднання з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 інформація про які відображені у протоколі НСРД № 1/14-937т від 14.09.2022 та додатках до нього: диску 1/16-614т та фототаблиці № 1/14-936т;

-протоколом НСРД № 1/14-937т від 14.09.2022 та додатках до нього: диску 1/16-614т та фототаблиці № 1/14-936т, де зафіксовано, що ОСОБА_4 використовує програмне забезпечення «Telegram» в якому зареєстрована як « ОСОБА_14 » на номер мобільного терміналу НОМЕР_3 , з використанням якого спілкується із особами, як так званий ректор ХТУ запрошує на роботу педагогів під її керівництвом, вживає заходів по розробленню нового Статуту та печаток, тощо.

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру, повідомлену ОСОБА_4

КПК не визначає змісту поняття "обгрунтована підозра", а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою "існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин… (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.90, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування" (пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.94).

Слідчий суддя зазначає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

З огляду на наведене вище, слідчий суддя вважає, що наданих матеріалів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, в межах судового контролю, який здійснюється при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Підставою застосування запобіжного заходу, окрім іншого, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваної, суд приймає до уваги те що вона підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, який є особливо тяжким злочином, разом з цим суд враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме, злочини проти основ національної безпеки України є найбільш суспільно небезпечними посяганнями.

Їх родовим об`єктом виступають суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Таким чином, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави (ст. 1 Конституції України).

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.80 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, так як ОСОБА_4 будучи освідомленою про передбачене кримінальне покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення у скоєнні якого остання обґрунтовано підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на підозрюваних та свідків існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 на окупованій території обіймає посаду пов`язану із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарських функцій, а завучі, вчителі та інша категорія осіб, яка має відношення до сфери освіти, які залишились на вказаній території фактично стали її підлеглими. Таким чином, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, а також примусити переходити на бік ворога, враховуючи вказане суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до надання неправдивих або зміні свідчень, як на даному етапі, так і у подальшому, та може іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, чим може негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, скільки, після того коли особа набуває процесуального статусу підозрюваного, враховуючи тяжкість покарання, у разі визнання її винною у скоєнні вказаного злочину вона різними способами починає ухилятися від органів досудового розслідування, не з`являтися на першу вимогу слідчого без поважних причин, тим самим затягуючи строки досудового розслідування, що суперечать завданням кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та не упередженого розслідування.

Частиною 6 ст. 193 КПК України, передбачена можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статті 177 КПК, зокрема буде доведено про наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Згідно положень ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, ратифікована Україною 24.08.1991 визначено наступне: територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до положень п. 7 ст. 1 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до додатку до наказу міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року» (в редакції від 19.07.2022) зазначено, що Херсонська міська територіальна громада, розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 здійснювала свою діяльність на території м. Херсона, який входить до складу Херсонської міської територіальної громади Херсонської області, та в якому збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф та яка була визнана тимчасово окупованою територією.

Слідчий суддя вважає, що наведені вище обставини у сукупності обґрунтовано доводять, що підозрювана ОСОБА_4 може перебувати на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що є окремою підставою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливості обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваної.

Аналіз норм частини 6 статті 193 КПК свідчить, що у разі наявності достатніх підстав вважати, щопідозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим частиною 1 статті 197 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги, що стороною захисту не доведено, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.

Даних про такий стан здоров`я особи, що б унеможливлювало застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчому судді не надано.

Також слідчим суддею взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан підозрюваної, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно підозрюваною.

Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виправдовують застосування відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, також слідчим суддею враховано, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватим, вік та стан її здоров`я, репутацію підозрюваної.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не назначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюввана виїхала, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розмір застави не назначати.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1