Справа № 761/9677/23
Провадження № 1-кс/761/6554/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Шевченківської прокуратури м. Києва ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на даний час належить ОСОБА_4 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000194 від 06.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Шевченківською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 01.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, за попередньою змовою, один з яких гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовили завідомо підробні документи, а саме свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 30.03.2011 року посвідчене Головним управлінням житлового забезпечення, та використали їх з метою реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на ОСОБА_5 , яку в подальшому було перепродано чоловіку на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 КП «ЖИТЛО СЕРВІС» за результатом розгляду запиту слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві повідомили, що Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 30.03.2011 на квартиру АДРЕСА_2 не видавалось.

Прокурор наголошує, що в протоколі пред`явлення до впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_6 вказала на ОСОБА_5 та повідомила, що саме він був у неї в офісі під час укладання договору купівлі-продажу від 19.08.2022.

Водночас, в протоколі допиту свідка ОСОБА_5 повідомив, що квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не продавав, участі в укладанні договору купівлі-продажу не приймав та взагалі вперше чує про такого роду правочин.

Також прокурор зазначає, що даний об`єкт нерухомого майна у вказаному кримінальному провадженні є предметом кримінального правопорушення, на який зазіхають треті особи. Відповідно до цього слідчим винесено постанову про визнання квартири АДРЕСА_2 , речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що об`єкт нерухомого майна, а саме квартира АДРЕСА_2 є предметом кримінального правопорушення, а також речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання злочинним посяганням під час проведення розслідування, прокурор просить вжити заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна на квартиру АДРЕСА_2 .

Прокурор ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. До початку судового розгляду направив на адресу заяву, в якій просив проводити розгляд за його відсутності,до заяви долучив рапорт від слідчого у кримінальному провадженні в якому останній вказує, що ним було повідомлено належним чином власника майна про час та дату судового засідання.

Від власника майна жодних заяв або клопотань, в тому числі і про відкладення до суду не надходило.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівквій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпорядження та відчуження вказаної квартири.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на даний час належить ОСОБА_4 у вигляді заборони розпоряджатися вказаним майном, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1