Справа № 953/6776/22
н/п 1-кс/953/2134/23
"22" березня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
власника майна підозрюваного ОСОБА_3 ,
представників власника майна захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
Місцем зберігання арештованого майна - сільськогосподарських тварин визначити СТОВ «Мрія» та передати їх на зберігання відповідальній особі СТОВ «Мрія».
У ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , депутата Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, який перебував на території тимчасово окупованого з 24 лютого 2022 року Куп`янського району Харківської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час виник злочинний умисел, спрямований на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Так, ОСОБА_3 у період з травня по серпень 2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, перебуваючи на території Куп`янського району Харківської області, на постійній основі добровільно надавав представникам збройних формувань держави-агресора РФ, зокрема: м`ясо худоби, яка вирощувалась на території належного останньому СТОВ «Мрія», пальне, приміщення СТОВ «Мрія», які використовувалися для ремонту та розміщення військової техніки держави-агресора та інше, чим здійснив передачу їм матеріальних ресурсів взамін на отримання дозволу на проведення посівної кампанії та збору урожаю.
Надалі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період березня-травня 2022 року, перебуваючи на території с. Кругляківка Куп`янського району Харківської області, на підставі отриманого напередодні усного дозволу від представників збройних формувань держави-агресора РФ та окупаційної адміністрації Куп`янського району, де в період окупації постійно відвідував наради з представниками окупаційної влади, надав вказівку працівникам своїх підприємств здійснити засів земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарськими культурами.
Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи на території с. Кругляківка Куп`янського району Харківської області, в період липень-вересень 2022 року, ОСОБА_3 , діючи свідомо, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора надав вказівку працівникам очолюваних ним підприємств здійснити збір сільськогосподарських культур з полів задля їх часткової подальшої передачі представникам РФ, а іншої частини для продажу на території РФ, з подальшим наданням окупаційній адміністрації частини грошових коштів, отриманих від продажу пшениці.
Також у період березень-вересень 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території Куп`янського району Харківської області, реалізуючи свій злочинний умисел, налагодивши стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками місцевої окупаційної адміністрації та збройними формуваннями держави-агресора, заручившись їх довірою та підтримкою, отримував від так званої «Военной гражданской администрации Харьковской области» дизельне паливо для заправки сільськогосподарської техніки з метою посіву та збору врожаю.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 серпня 2022 року ОСОБА_3 прибув до місця дислокації податкового органу окупаційної адміністрації - т.зв. «Налоговой службы Харьковской области», де останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, подав заяву про взяття на податковий облік юридичної особи та здійснення перереєстрації СТОВ «Мрія» відповідно до вимог російського законодавства, в результаті чого вказане підприємство отримало зобов`язання щодо сплати податку на прибуток у казну держави-агресора РФ та створених нею окупаційних органів, а також можливість продовжувати провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.
Крім того, органом досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи депутатом Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямовано на завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням, перебуваючи на території тимчасово окупованого Куп`янського району Харківської області, в період часу з травня по вересень 2022 року, з метою підтримки військовослужбовців РФ у веденні підривної діяльності проти України надавав належні СТОВ «Мрія» у с. Кругляківка Куп`янського району Харківської області, власником якого є ОСОБА_3 , приміщення для ремонту військової техніки та паливо для її заправки.
У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, впродовж серпня-вересня 2022 року розмістив у приміщенні СТОВ «Мрія» у с. Кругляківка Куп`янського району Харківської області танк держави-агресора, який вів активні бойові дії по позиціях військовослужбовців ЗС України.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 111-1 КК України, як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним та воєнізованим формуванням держави-агресора, а також провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-2 ЖК України, як допомога державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки і передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_3 є одним із засновників СТОВ «Мрія» (код 30739270) та кінцевим бенефіціарним власником, 82% частки статутного капіталу та права голосу, тип бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив) та єдиним засновником СФГ «Вікторія» (код 20165269), кінцевим бенефіціарним власником, 100% частки статутного капіталу та права голосу, тип бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив).
Слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , будучи фактичним власником та керівником СТОВ «Мрія» та СФГ «Вікторія», використовував вказані підприємства та наявне майно підприємств у своїй злочинній діяльності.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2022 року накладений арешт на корпоративні права ОСОБА_3 у статутному капіталі СТОВ «Мрія» (код 3073970) та у статутному капіталі СФГ «Вікторія» (код 20165269) із забороною розпорядження ними будь-яким особам.
З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_3 під час тимчасової окупації Куп`янського району Харківської області використовував у своїй злочинній діяльності, майно, належне СТОВ «Мрія», що підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадженні, тому сільськогосподарські тварини, які перебувають на балансі вказаного підприємства, мають доказове значення для кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене у клопотанні майно.
Слідчий, обґрунтовуючи необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, яке належить СТОВ «Мрія» та яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, посилається на те, що не накладення арешту дозволить продовжувати протиправну діяльність підприємств та може призвести до передачі сільськогосподарських тварин іншим особам, що призведе до втрати речових доказів, що у свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та об`єктивному досудовому розслідуванню, а також унеможливить виконання рішення суду у разі застосування до вказаної юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, у тому числі у виді конфіскації.
Окрім того, слідчий зазначає, що доцільність у накладенні арешту на майно полягає у тому, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України, санкціями яких передбачена конфіскація майна, тому у разі визнання його винним йому може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Також слідчий зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.96-3КК України однією з підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру є вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого з кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ст.111-1 КК України.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , який є представником, кінцевим бенефіціарним власником СТОВ «Мрія», використовував вказане підприємство та належне підприємству майно у своїй злочинній діяльності, що є підставою для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.
Прокурор у судовому засіданні підтримала подане слідчим клопотання частково, зазначивши, що підтримує клопотання щодо накладення арешту лише з метою застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.
Власник майна ОСОБА_3 та його представники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання про арешт майна заперечували, посилаючись на те, що заходи кримінального провадження можуть бути застосовані до майна юридичної особи лише у разі внесення відомостей про юридичну особу до Єдиного реєстру досудових розслідування, проте доказів внесення відповідних відомостей про СТОВ «МРІЯ» (код 30739270) в ЄРДР матеріали клопотання не містять. Зауважили, що дійсно нормами п. 3 ч. 1 ст. 96-3 КК України передбачено, що однією з підстав для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 111-1 КК України, разом з тим ч. 8 ст. 214 КПК України врегульовано питання щодо внесення до ЄРДР відомостей про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, зокрема після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених певним переліком. статтями, серед яких відсутні статті, за якими ОСОБА_3 пред`явлена підозра. Окрім того, повідомили, що огляд місцевості, під час якого були оглянуті та пораховані тварини оперативними співробітниками, проведений 20 березня 2023 року незаконно, у зв`язку з чим сторона захисту подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання, виходячи з такого.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, у даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом положень ч. 2 ст. 170 КПК слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий просить накласти арешт велику рогату худобу - корів у кількості 953 голови, які належать СТОВ «Мрія» із забороною права на відчуження та розпорядження вказаним майном.
У судовому засіданні метою накладання арешту прокурор вказала конфіскацію майна як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а тому слідчий суддя розглядає клопотання в мажах підтриманих прокурором вимог.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів, долучених до клопотання, слідує, що у рамках цього кримінального провадження ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто умисних діях, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційній адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
Окрім того, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1КК України, тобто у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним та воєнізованим формуванням держави-агресора, а також провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Так, санкції інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.
З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_3 є одним із засновників СТОВ «Мрія» (код 30739270) та кінцевим бенефіціарним власником, 82% частки статутного капіталу та права голосу, тип бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив).
Зі змісту клопотання слідує, що майно, на яке необхідно накласти арешт, а саме - велика рогата худоба - корови у кількості 953 головиналежить СТОВ «Мрія», при цьому у резолютивній частині клопотання слідчий не зазначив власника майна, яке слід арештувати.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Як слідує зі змісту клопотання, слідчий просить накласти арешт на велику рогату худобу, яка була виявлена у сараях, розташованих на вказаній земельній ділянці а саме: сарай№1, у якому перебувають 453 корови, сарай № 2- 290 корів, сарай №3 210 голів.
При цьому, жодної інформації щодо права власності або володіння на вказані сараї у клопотанні не міститься, як і не міститься належних доказів Витягу з Єдиного державного реєстру на нерухоме майно щодо власника цих сараїв, що робить неможливим достеменно встановити власника сараїв та оглянутих у них корів, які орган обвинувачення просить арештувати.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
-перелік і види майна, що належить арештувати.
Як доказ щодо встановлення кількості голів великої рогатої худоби, що підлягає арешту, до клопотання доданий протокол огляду, складений оперуповноваженим Куп`янського РВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 , з якого слідує, що у зв`язку з обстрілами с.Глушківка та відповідно д ст.615 КПК України він складений не на місці огляду.
Слідчий суддя зауважує, що відповідно до ч.1 ст.41 КПК України оперативні підрозділи у тому числі органів безпеки здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Жодного доручення слідчого на проведення огляду місцевості, як і ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляду до клопотання не надано, тому слідчий суддя визнає цей доказ неналежним.
Отже доказів на вимогу п.2 ч. 2 ст. 171 КПК України щодо переліку і видів майна, що належить арештувати, слідчому судді не надано.
Слідчий просить накласти арешт на майно з метою конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Зі змісту положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Зі змісту клопотання слідує, що ОСОБА_3 як керівник та уповноважена особа СТОВ «Мрія», яка відповідно до установчих документів юридичної особи має право діяти від імені вказаних даної юридичної особи, використовував у тому числі зазначене підприємство та наявне майно підприємств у своїй злочинній діяльності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-3 КК України однією з підстав для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 111-1 КК України.
У межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 повідомлено про підозру, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1, що є підставою для застосування до вказаної вище юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (зокрема у виді конфіскації, спеціальної конфіскації).
Разом з тим, за ч. 8 ст. 214 КПК України відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 Кримінального кодексу України, або будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 151-2-156-1, 301-1-303 Кримінального кодексу України (у разі їх вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи), або від імені такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 258-258-5 Кримінального кодексу України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.
Таким чином, фактично юридична особа вважається особою, до якої можуть бути в подальшому застосовані заходи кримінально-правого характеру, та щодо якої здійснюється провадження з моменту вручення підозри особі, яка вчинила передбачений у ч. 8 ст. 214 КПК України злочин в інтересах та від імені юридичної особи, та внесення відповідних відомостей про компанію в ЄРДР.
Слідчий суддя вважає слушними доводи сторони захисту про те, що до клопотання не надано доказів внесення відповідних відомостей про сільськогосподарське товариство СТОВ «МРІЯ» (код 30739270) до ЄРДР, а також відсутнє повідомлення ОСОБА_3 як керівнику юридичної особи, який діяв від її імені, про підозру за статтями, передбаченими саме ч. 8 ст. 214 КПК України, тому це є також однією з підстав для відмови у задоволенні клопотання.
З аналізу викладеного, вважаю, що слідчий не надав достатніх і належних доказів в обґрунтування свого клопотання, а також правових підстав, на які посилався з метою накладення арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 23 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1