Справа № 745/896/21
Провадження № 1-кп/745/5/2023
УХВАЛА

іменем України

03.03.2023 рокусмт. Сосниця

Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000510 від 21.10.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велике Устя Сосницького району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, інваліда 2-ї групи, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не маючого утриманців, не маючого державних пільг та нагород, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого: 21.12.2020 вироком Сосницького районного суду до 3 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочину за ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 близько 16 год. 00 хв. 20 жовтня 2021 року, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, через відчинену дерев`яну хвіртку проник на територію господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізовуючи свій умисел почав демонтувати віконну раму веранди будинку. В цей час, він був помічений свідком ОСОБА_7 , однак з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 схопив дерев`яну палицю, та погрожуючи нею кинувся до ОСОБА_7 , яка злякавшись його, вибігла з території господарства, після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що був помічений ОСОБА_7 та його дії набули відкритого характеру, продовжив свої злочинні дії, та виставивши віконну раму, проник через утворений проєм до приміщення веранди будинку, що знаходиться на території даного господарства, звідки зі столу викрав належні ОСОБА_8 грошові кошти, а саме: одну купюру номіналом 200 грн. та три купюри номіналом по 100 грн., на загальну суму 500,00 гривень, відкрито викравши їх заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в житло.

Ухвалою суду від 03.03.2023 року клопотання прокурора про зміну порядку розгляду обвинувального акту задоволено, порядок розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 змінено, продовжено судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

За наслідками судового розгляду прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 , вина якого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом до виходу з хворобливого стану.

Захисник особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора та просив застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом до виходу з хворобливого стану.

ОСОБА_4 у судовому засіданні думку не висловлював. Так, 15.07.2022 був проведений допит обвинуваченого. В ході допиту обвинувачений ОСОБА_4 не міг чітко і логічно давати пояснення з приводу пред"явленого обвинувачення, не розуміє що відбувається в судовому засіданні , на питання відповідав односкладово, не орієнтується у часі, на більшість запитань відповідав, що нічого не пам"ятає, що було однією з підстав призначення за клопотанням захисника обвинуваченого, додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи з подальшим постановленням висновку судово-психіатрічного експерта № 551 від 27.12.2022, де було підтверджено зокрема, що "....у ОСОБА_4 на теперішній час за його психічним станом порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні свідчення".

Законний представник особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи належними й допустимими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Положеннями ст. 513 КПК передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З системного аналізу наведених вище норм КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру суд, у кожному випадку, зобов`язаний встановити факт вчинення суспільно небезпечного діяння, кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), вчинення його тією особою щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та дослідити надані сторонами та наявні у справі докази із надання їм юридичної оцінки відповідно до ст.ст.94, 84-89 КПК України. Висновок суду щодо оцінки доказів належить викласти у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Вина ОСОБА_4 ду вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, доводиться низкою наступних перевірених у судовому засіданні належних й допустимих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

З протоколу огляду місця події від 20.10.2021 року вбачається, що проводився огляд господарства потерпілої по АДРЕСА_2 . Оглядом встановлено, що біля будинку виявлено віконну раму. З лівої сторони від вхідних дверей будинку наявний віконний проїм, що за розмірами відповідає виявленій віконній рамі. Під час огляду вилучено сліди папілярних візерунків з поверхні віконної рами та скла (а.с.140-147).

Розпискою ОСОБА_8 підтвердила отримання нею від працівників поліції грошових коштів у сумі 200 грн, номіналом 200 грн запакованих до сейфпакету SUD 1053539. (а.с.150).

З заяви потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 27.10.2021 обвинувачений разом з батьками прийшли до неї та відшкодували грошові кошти в сумі 300 грн (а.с.151).

З протоколу слідчого експерименту та доданого до нього відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту пояснив, що дати не пам"ятає, в жовтні 2021 року, його мати взяла пляшку горілки та пішла до ОСОБА_8 . Він пішов з нею. Там пили разом горілку. Що залишилась, поставили на столі у веранді будинку та пішли до місцевого жителя рвати буряк. В пообідній час сіли обідати та розпивали спиртні напої. В цей час він вирішив піти до ОСОБА_9 та забрати горілку. Зайшов через хвіртку на подвір"я. Відігнув цвях на вікні веранди та витяг віконну раму. В цей час зайшла ОСОБА_7 та сказала йому, що він робить. Він сказав, що хоче забрати горілку. Вона пішла з подвір"я. До рук палицю він не брав та не гнався за нею. Після цього він витягнув віконну раму та проник до вернади будинку. Зі столу викрав гроші, не пам"ятає скільки та пляшку горілки. Гроші поклав у ліву кишеню джинсів. Коли виліз з будинку то намагався поставити раму на місце. В цей час зайшли на подвір"я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та почали його зупиняти. Він забрав горілку та пішов додому. (а.с167-171)

З висновку експерта № СЕ-19/125-21/9979-Д від 30.11.2021 вбачається, що сліди рук, відкопійовані на чотирьох відрізках липких прозорих стрічок та зафіксовані на таблиці до протоколу огляду місця події, проведеного 20.10.2021 за фактом крадіжки грошових коштів гр. ОСОБА_8 з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: -слід пальця руки розмірами 15x21 мм - придатний для ідентифікації за ним особи, що його залишила; -чотири сліди рук розмірами 15x17 мм, 16x12 мм, 11x33 мм, 13x12 мм - непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили). 2. Слід пальця руки розмірами 15x21 мм залишений вказівним пальцем лівої руки особи, копія дактилокарти якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с186-193).

Окрім цього, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні наступних свідків та потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_8 дала показання, що 20.10.2021 року біля 08.00 вона в матері ОСОБА_7 позичила гроші в сумі 500 грн (купюра 200 та 3 купюри по 100) на продукти та принесла додому за адресою АДРЕСА_2 та поклала гроші на стіл у веранді будинку. Через деякий час до неї з 1 літром горілки прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_4 . Вони разом трохи випили. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 бачили де лежать гроші. Потім вона збиралась йти з будинку перебирати картоплю до односельця. ОСОБА_13 та ОСОБА_4 пішли з нею. Перебирали картоплю та потім біля 11.00 сіли обідати. ОСОБА_13 сказала ,що піде в магазин, через 10 хв після неї пішов і ОСОБА_4 . Приблизно через 30 хв подзвонила її мати ОСОБА_7 та повідомила, що в будинку виставили вікно. Вона, сестра ОСОБА_14 її брат ОСОБА_15 та дружина брата ОСОБА_16 побігли додому. Коли вона зайшла на подвір`я, там лежало вікно веранди, а ОСОБА_4 почав тікати. У приміщенні веранди були відсутні гроші, які вона позичила у матері. На вулиці була сусідка ОСОБА_17 , яка бачила, як ОСОБА_4 виставляв вікно і матір це бачила, яка його там застала. Мати їй розказала, що ОСОБА_4 ганявся за нею з палкою. Вона викликала поліцію. Через деякий час працівники поліції привезли ОСОБА_4 . Спочатку він заперечував факт крадіжки, казав, що забрав тільки горілку зі столу, але потім зізнався, що він вкрав гроші. В нього вилучили 200 грн. Пізніше приходив батько ОСОБА_4 та віддав ще 300 грн. Приходив також ОСОБА_4 та просив пробачення.

Свідок ОСОБА_18 дав показання, що був понятим при проведенні слідчої дії. Так, 21.10.2021 його запросили свідком в поліцію. Там були обвинувачений та його батько. Обвинувачений дістав гроші в сумі в сумі 200 грн з кишені. Він сказав, що викрав гроші шляхом проникнення через вікно, а саме витяг скло. Скільки викрав не пам`ятає, бо був в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_19 дав показання, що був понятим при проведенні слідчої дії. Так, 21.10.2021 в приміщенні поліції, в присутності ОСОБА_4 , його батька та іншого понятого, слідчий запропонувала, щоб ОСОБА_4 розповів обставини злочину. Однак ОСОБА_4 сказав, що нічого не пам`ятає, бо був у стані алкогольного сп`яніння. Батько сказав ОСОБА_4 , щоб той віддав гроші, якщо він їх викрав. ОСОБА_4 дістав гроші купюрою 200 грн, віддав батьку, а той положив їх на стіл. Після цього він сказав, що виставив вікно і заліз в будинок. ОСОБА_4 не відповів де взяв гроші.

Свідок ОСОБА_6 дав показання, що обвинувачений є його онуком, інвалід 2 групи, не вміє читати, писати, орієнтуватися на місцевості, за ним потрібен постійний догляд. Про обставини скоєного злочину він знає зі слів односельців .

Свідок ОСОБА_20 дав показання, що обвинувачений є його сином та йому з його слів відомо, що його син вийняв вікно в будинку потерпілої та забрав горілку,про гроші нічого не казав.

Свідок ОСОБА_7 дала показання, що потерпіла є її дочка. Так, 20 жовтня 2021 близько 15.00 вона йшла по вулиці і коли проходила повз подвір"я дочки то побачила, що на подвір"ї хтось є. Відкрила хвіртку і побачила, що ОСОБА_4 відкривав вікно. Вона сказала йому, що викличе поліцію. Він був дуже п"яний і став бігти до хвіртки і хватав палку. Але вона втікла з подвір"я, бо злякалася. Він побіг за нею на вулицю, при цьому виражався нецензурною лайкою. Потім повернувся на подвір"я дочки. Дочка перед цим позичила в неї 500 грн, купюрами 200 грн та 3 по 100. Вона зателефонувала до ОСОБА_21 і повідомила його,що в будинок хоче залізти ОСОБА_22 . Дятел ОСОБА_23 зайшов на подвір"я. Вона з дочкою ОСОБА_10 на подвір"я не заходили до приїзду поліції. По приїзду поліції побачила побите скло у вікні і ОСОБА_4 намагався вставити вікно. Дятел ОСОБА_23 бачив в обвинуваченого щось у рукаві.

Свідок ОСОБА_10 дала показання, що потерпіла ОСОБА_8 є її сестрою. Так, 20.10.2021 року після 15.00 до неї додому прибігла її мати ОСОБА_7 та сказала, що у потерпілої на подвір"ї хтось ходить, а її нема вдома. Коли матір зайшла на подвір"я, то побачила там ОСОБА_4 , який намагався витягнути вікно, шляхом відгинання цвяхів. Мати сказала обвинуваченому про те, навіщо він це робить, однак той схопив палицю та намагався її вдарити. Мати втікла та прибігла до неї. Сказала, що вже позвонила потерпілій і та зараз бігтиме додому. Коли вона вибігла на вулицю, вже біг до будинку сестри ОСОБА_24 . Вона проживає через два будинку від будинку сестри, тому прибула на місце через кілька секунд. Вона зайшла на подвір"я сестри. За нею зайшов ОСОБА_24 . На подвір"ї вона побачила ОСОБА_4 , який перебував в стані сильного алкогольного сп"яніння та намагався вставити вікно. Скло у вікні було побите. Битись до них він вже не ліз. Він стояв і мовчав, за запитання "що ти накоїв?" не відповідав. Потім на подвір"я зайшла потерпіла та викликала поліцію. По приїзду поліції вони зайшли до хати. Там потерпіла виявила крадіжку 500 грн, які, з її слів, знаходились на столі веранди будинку. ОСОБА_4 вже до цього часу втік і його привезла вже з дому поліція.

Свідок ОСОБА_25 дав показання, що потерпіла є його двоюрідною сестрою. Так, 20.10.2021 року ОСОБА_26 попросив допомогти перебирати картоплю. Він разом з дружиною ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , обвинуваченим, ОСОБА_30 , його дружиною ОСОБА_31 та його батьками з 08.00 години перебирали картоплю. Біля 14.00 вони закінчили та сиділи за столом у ОСОБА_32 обідали. Всі вживали спиртні напої. ОСОБА_26 за роботу заплатив всім, окрім ОСОБА_4 , по 100 грн. Біля 15.30 мати обвинуваченого ОСОБА_33 сказала, що піде до магазину. Через деякий час, приблизно через 20 хв., пішов і обвинувачений. Біля 16.00 позвонила ОСОБА_7 та повідомила, що до будинку потерпілої ОСОБА_8 заліз ОСОБА_4 , вирвав вікно і щоб він бігом йшов туди, бо вона нічого з обвинуваченим не може вдіяти, бо той лізе до неї битися. Він побіг до будинку потерпілої. По дорозі зустрів ОСОБА_34 та разом вони прибігли до будинку потерпілої. Там на подвір"ї побачив обвинуваченого, який намагався вставити вікно, потім сів та курив цигарки. В нього в рукаві була літрова пляшка горілки. Він пояснив, що горілка була у веранді будинку потерпілої. Приїхала поліція. Обвинувачений перед приїздом поліції втік. Потім його поліція вже привезла до будинку потерпілої.

Свідок ОСОБА_17 дала показання, що 21 чи 22 жовтня 2021 року в післяобідній час вона з чоловіком працювали по господарству. В цей час вони почули гуркіт в сусідньому дворі, що належить потерпілій, схожий на брязкіт скла, та побачили через паркан, як обвинувачений вставляє вікно у веранді будинку потерпілої. Бачили це приблизно за 10-15 метрів. ОСОБА_4 був сам, на подвір"ї нікого більше не було. Вона з чоловіком на подвір"я потерпілої на заходили та не спілкувалися з обвинуваченим, оскільки це їх ніяк не здивувало, бо обвинувачений на тому подвір"ї часто був, там часто були святкування, вживання спиртного.

Свідок ОСОБА_35 дав показання, що в жовтні місяці 2021 року, після 15.00 він з дружиною був в себе на подвір"ї, почули на сусідському подвір"ї гуркіт скла та побачили, як обвинувачений вставляв вікно. Потім прийшли господарі будинку та почали розбиратись, що там сталось. Мене це не здивувало, оскільки ОСОБА_4 часто був на тому подвір"ї, майже щодня, допомагав потерпілій, там відбувались гучні святкування з вживанням спиртного. Мати обвинуваченого зловживає спиртним та водить його за собою.

Свідок ОСОБА_26 дав показання, що в жовтні 2021 ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 та його співмешканка ОСОБА_16 прийшли до нього допомогти перебирати картоплю, перебирали з 11.00 до 14.00. Після цього прийшли до нього додому обідати. Перед цим, він з усіма розрахувався грошима по 120 грн кожному. Гроші за обвинуваченого віддав його матері ОСОБА_13 . Чи віддавала вона гроші обвинуваченому, він не знає. Приблизно в 15.30 ОСОБА_13 пішла. Хвилин через 15-20 пішов обвинувачений. Через 30 хвилин позвонила мати потерпілої та повідомила їй, що обвинувачений вдерся до її будинку. ОСОБА_23 вибіг з будинку разом з потерпілою та попрямували вони до будинку потерпілої. Пізніше, зі слів потерпілої, він дізнався, що у неї на веранді будинку було витягнуто вікно і пропали гроші.

Оцінивши докази не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які в своїй сукупності є достатніми, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в житло.

Під час досудового розслідування, постановою слідчого від 04.11.2021, призначена амбулаторна судово-психіатрічна експертиза. (а.с.172-173 т.1)

З висновку судово-психіатрічного експерта № 525 від 23.11.2021 вбачається, що У ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має та мав місце розлад психічної діяльності у вигляді вродженої легкої розумової відсталості із загальним недорозвиненням мови і поведінковими порушеннями (Е70.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а в даний час не перешкоджає правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та давати про них правильні свідчення. (а.с174-177 т.1).

Ухвалою суду від 10.11.2022, за клопотанням захисника обвинуваченого, призначено додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівської філії судово-психіатрічних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (14005, місто Чернігів, вул. Мазепи Івана, будинок 3).(а.с.261-264 т.1).

З висновку судово-психіатрічного експерта № 551 від 27.12.2022 вбачається, що у ОСОБА_4 , на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, мав місце розлад психічної діяльності у вигляді вродженої легкої розумової відсталості із загальним недорозвиненням мови і поведінковими порушеннями (Р70.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_4 , на теперішній час має місце розлад психічної діяльності у вигляді вродженої легкої розумової відсталості із загальним недорозвиненням мови і поведінковими порушеннями (170.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Декомпенсація. В порядку п.3 пп.4 ст. 69 КПК України: у ОСОБА_4 на теперішній час за його психічним станом порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_4 , за його психічним станом на теперішній час показано поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. (а.с.274-278 т.1)

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_36 дав показання, що він проводив судово-психіатрічну експертизу стану обвинуваченого та надавав висновок №526 від 23.11.2021 та наполягає на його правильності.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_37 дав показання, що у висновку судово-психіатрічного експерта № 551 від 27.12.2022 внаслідок технічної помилки в п.23 помилково вказано, що "У ОСОБА_4 , на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, мав місце розлад психічної діяльності у вигляді вродженої легкої розумової відсталості із загальним недорозвиненням мови і поведінковими порушеннями (Р70.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними" замість правильного "У ОСОБА_4 , на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, мав місце розлад психічної діяльності у вигляді вродженої легкої розумової відсталості із загальним недорозвиненням мови і поведінковими порушеннями (Р70.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними". З часу виконання висновку судово-психіатрічного експерта №526 від 23.11.2021 минуло більше року. За цей час в обвинуваченого сталося загострення психічної хвороби, декомпенсація психічної діяльності, що станом на теперішній час позбавляє його можливості приймати участь в судовому засіданні, усвідомлювати свої дії та керувати ними і до нього застосовуються примусові заходи медичного характеру. ОСОБА_4 показано поміщення до лікувального закладу з метою обов"язкового лікування. Вибір виду лікувального закладу відноситься до компетенції суду і виходить за межі компетенції судового експерта. Захворювання ОСОБА_4 є небезпечним для оточуючих.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_38 дав показання, що внаслідок технічної помилки у висновку судово-психіатрічного експерта № 551 від 27.12.2022 невірно викладена відповідь на питання, яка повинна бути викладена наступним чином "У ОСОБА_4 , на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, мав місце розлад психічної діяльності у вигляді вродженої легкої розумової відсталості із загальним недорозвиненням мови і поведінковими порушеннями (Р70.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який НЕ позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними". На даний час ОСОБА_4 позбавлений можливості правильно сприймати обставини, що мають значення для даного кримінального провадження і давати правильні свідчення. ОСОБА_4 показано поміщення до лікувального закладу з метою його обов"язкового лікування. Вибір закладу, а саме з звичайним, посиленим або суворим наглядом належить до компетенції суду. Захворювання ОСОБА_4 є небезпечним як для суспільства, так і для нього самого.

Таким чином, під часу судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення злочину захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, що підтверджується висновком судово - психіатричного експерта № № 551 від 27.12.2022року

Отже, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню. ( ч. 3 ст. 19 КК України).

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Статтею 93 КПК України передбачено,що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані до осіб,які вчинили злочин в стані осудності,але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Таким чином, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 94 КК України передбачено, що суд застосовує примусові заходи медичного характеру залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

За правилами ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу з звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи висновок судово-психіатрічного експерта № 551 від 27.12.2022 , показання експертів ОСОБА_39 та ОСОБА_40 щодо психічного стану хворого, ступінь тяжкості,характер та обставини скоєного злочину ,ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб , судприходить до висновку про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайнимнаглядом до виходу з хворобливого стану.

При цьому, ст. 513 КПК України встановлено, що у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру. Постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження

Виходячи з вимог ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України суд не вирішує долю речових доказів та судових витрат.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 19, 92 - 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велике Устя Сосницького району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу з хворобливого стану.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1