УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 127/1278/23

провадження № 51-1000ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року,

встановив:

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 , у якій він просив зобов`язати уповноважену особу Вінницької окружної прокуратури надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про внесення відомостей до ЄРДР про вчинений злочин за його заявою від 02 квітня 2013 року, слідчий суддя Вінницького міського суду ухвалою від 19 січня 2023 року відмовив у її задоволенні, оскільки, як встановив слідчий суддя, ОСОБА_4 у своїй заяві не просив прокурора надати йому витяг з ЄРДР.

Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Суддя Вінницького апеляційного суду ухвалою від 26 січня 2023 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою зі змінами та доповненнями ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 19 січня 2023 року.

ОСОБА_4 не погодився із зазначеною ухвалою судді Вінницького апеляційного суду і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить цю ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

Згідно з ч. 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Також Суд зауважує, що положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у нездійснені процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ч. 3 ст. 307 та частинами 1, 2 ст. 309 КПК.

Крім того Верховний Суд зауважує, що ОСОБА_4 , звертаючись до слідчого судді зі скаргою не оскаржував бездіяльність прокурора, яка полягала б у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому, його посилання у касаційній скарзі на можливість, із врахуванням Рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020, оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги щодо зазначеної бездіяльності, не співвідносяться із безпосереднім предметом скарги до слідчого судді у цьому провадженні та є безпідставними.

Частиною 4 ст. 399 КПК визначено, зокрема, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, суддя апеляційного суду, з урахуванням вищезазначених положень закону, правильно встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, а тому, відмовляючи одноособово у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КК, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року про відмову у відкритті провадження постановлена з дотриманням положень процесуального закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3