Справа № 308/499/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши матеріали клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвоката ОСОБА_3 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Захисником засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатом ОСОБА_3 , подано до Ужгородського міськрайонного суду закарпатської області клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання та на час розгляду клопотання залишити його в УВП №9.

Вивчивши матеріали вказаного клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання регламентується положеннями ст.154 КВК України, частиною 3 якої визначено: стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган, або установа виконання покарання у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частин покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» N 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК). Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Разом із тим, в додатку до клопотання, на підтвердження наявності наведених для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обставин, додано довідку про строк відбування покарання датовану 10.06.2022 №12/6-1513 та характеристику засудженого що датована 11.07.2022 року, тоді як із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, 11.01.2023.

До клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не додано характеристики з установи виконання покарань, де на даний час відбуває покарання засуджений, відомостей про заохочення та накладені стягнення, довідку щодо наявності заохочень, стягнень, інших порушень правил внутрішнього розпорядку в тому числі і погашених, про початок строку відбуття покарання та про фактично відбутий ним строк покарання на час звернення до суду з клопотанням.

Крім того, обґрунтовуючи подане клопотання заявник посилається на відомості відносно іншої особи, зокрема ОСОБА_4 .

До клопотання необхідно додати характеристику на засудженого, в якій зазначити чи сумлінно ставиться засуджений до праці, чи сумлінну має поведінку за місцем відбування покарання (має стягнення/заохочення), довідки про те: чи відшкодовано і в якій частині майнову шкоду, заподіяну злочином, судові витрати (довідка з суду про повне/часткове виконання вироку в цій частині), чи відсутні протягом останніх 12 місяців ухвали судів про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, який строк невідбутого покарання на день розгляду справи.

Відсутність вищезазначених документів, позбавляють суд розглянути клопотання у визначені нормами КПК строки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, відповідно до частини першої статті 537, частини другої статті 539 КПК України питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким має розглядати місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Якщо ж клопотання про застосування цього Закону подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого обвинувачений тимчасово перебуває (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повертає клопотання особі, яка його подала, із роз`ясненням права та порядку звернення.

Як вбачається зі змісту клопотання, засуджений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент подання вищевказаного клопотання перебуває в УВП №9. Поряд з цим, до клопотання не надано відомостей, що такий на час звернення з клопотанням відбуває покарання в УВП №9.

Враховуючи ті обставини, що за наслідками розгляду наведених заявником вимог суд може виключно або задовольнити їх або відмовити в їх задоволенні, тобто суд повинен вирішити справу по суті, а вчиняти такі дії може лише суд, визначений у вказаних нормах ст. 539 КПК України, тому, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, клопотання заявника слід йому повернути.

Наведені висновки суду цілком узгоджуються з позицією, висловленою Верховним Судом в ухвалі від 17 вересня 2019 року по справі № 577/3396/19

Враховуючи встановлене щодо вказаного клопотання, та із наведених обгрунтувань, вбачається необхідність повернути клопотання ініціатору звернення для належного оформлення. Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення з відповідним клопотанням до суду після усунення недоліків та з дотриманням територіальної юрисдикції (за місцем відбування покарання).

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поданого адвокатом ОСОБА_3 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, повернути заявнику для належного оформлення.

Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок стосовно засудженого в порядку Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1