Справа № 577/1701/22
Провадження № 1-кс/577/1348/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" жовтня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку покладення на підозрюваного обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20.10.2022 року прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про продовження строку покладення на підозрюваного обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Розпорядженням Президента України №8/2022-рп від 27.01.2022 ОСОБА_5 призначено головою Конотопської РДА.

Розпорядженням Конотопської РДА від 03.02.2022 №2-К ОСОБА_5 , починаючи з 03.02.2022, приступив до виконання повноважень голови Конотопської РДА.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №68/2022 «Про створення військових адміністрацій» створено Сумську обласну військову адміністрацію. Відповідно до п. 2 цього ж Указу створено на базі існуючих РДА відповідні районні військові адміністрації.

У зв`язку з утворенням районних військових адміністрацій відповідні РДА та голови таких адміністрацій набувають статусу відповідних районних військових адміністрацій та начальників таких військових адміністрацій.

Розпорядженням Президента України №24/2022-рп від 04.03.2022 ОСОБА_5 звільнено з посади голови Конотопської РДА Сумської області.

Відповідно до ст.ст. 1, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а отже, ОСОБА_5 у період часу з 03.02.2022 по 04.03.2022 (включно) постійно здійснював функції представника влади та постійно обіймав посаду в органах державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, був службовою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» безпосереднє керівництво військовими адміністраціями здійснюють їхні начальники.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» вилучення майна це позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.

У місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Зокрема, такий акт затверджений постановою Кабінету Міністрів України №998 від 31.10.2012 «Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Серед іншого в акті зазначаються: назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення.

Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів.

Право державної власності на майно виникає з дати підписання акту.

Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.

Встановлено, що АТ "Укрзалізниця" () є юридичною особою публічного права, підпорядковане, підзвітне та підконтрольне державі в особі Кабінету Міністрів України, засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

АТ «Українська залізниця» у своєму складі має регіональну філію "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця".

Виробничим структурним підрозділом регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» є виробничий підрозділ локомотивне депо Конотоп регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства «Українська залізниця», місцезнаходження: Сумська область, м. Конотоп, вул. Свободи, 93, яке підпорядковується структурному підрозділу служби локомотивного господарства регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (телеграфний шифр ТЧ-11) та здійснює свою діяльність на підставі «Положення про виробничий підрозділ локомотивне депо Конотоп регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого наказом РФ «ПЗЗ» АТ «Укрзалізниця» від 05.03.2020 №93-Н.

Відповідно до п. 3.4. Положення про виробничий підрозділ локомотивне депо Конотоп регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого наказом РФ «ПЗЗ» АТ «Укрзалізниця» від 05.03.2020 №93-Н ВП локомотивне депо Конотоп користується майном, яким наділена регіональна філія «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» та належить АТ "Українська залізниця" на праві власності або закріплене за ним на праві господарського відання.

Під час досудового слідства встановлено, що 03.03.2022 голова Конотопської РДА керівник військової адміністрації ОСОБА_5 прибув до ВП «Локомотивне депо Конотоп» за адресою м. Конотоп, вул. Свободи, 93, де зловживаючи своїм службовим становищем, під приводом вилучення палива для потреб оборони, ввівши в оману працівників і службових осіб АТ «Укрзалізниця», незаконно, без будь-якого документального оформлення вилучив 17 300 л дизельного пального зі складу палива ДП «Локомотивне депо Конотоп», яке за допомогою бензовоза марки «КАМАЗ 4310» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 за 2 рейси вивіз: близько 7 900 л до АЗС ТОВ «Компанія «МАСТ» за адресою м. Конотоп, вул. Деповська, 107; 9 400 л до м. Кролевець Сумської області, зливши на трьох об`єктах: ДП «Кролевецький агролісгосп» за адресою: м. Кролевець, вул. Промислова, 5; КП «Ремдільниця» за адресою м.Кролевець, бульвар Шевченка, 57А та до 17 ДПРЧ 4 ПРЗ ГУ ДСУНС в Сумській області за адресою: м.Кролевець, вул. Ярмаркова, 1.

На вказаних об`єктах пальне було злито у бочки та інші ємності без будь-якого документального оформлення.

Таким чином, у порушення ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» та ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» ОСОБА_5 не маючи жодних належних правових підстав для вилучення пального у вигляді рішення військового командування, взагалі не будучи суб`єктом уповноваженим на прийняття рішення про вилучення майна, у порушення ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», без будь якого документального оформлення та без складання акта про примусове вилучення майна, незаконно вилучив дизельне пальне, загальним об`ємом 17 300 л, що становить 14 629,4 кг, яке належить АТ «Укрзалізниця», що перебувало у розпорядженні ВП локомотивне депо Конотоп.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/7088-ТВ від 07.07.2022, вартість 17 300 л дизельного пального, що належить АТ Укрзалізниця», яке незаконно вилучив ОСОБА_5 становить 588 027 грн., що у 474 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, і відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

ОСОБА_5 , як голова Конотопської РДА Сумської області та одночасно начальник Конотопської РВА, зобов`язаний був діяти відповідно до вимог Конституції України, Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та не мав права вилучати дизельне паливо АТ «Укрзалізниця», що перебувало у розпорядженні ВП локомотивне депо Конотоп.

Однак, на противагу своїм обов`язкам, всупереч вимог закону він, зловживаючи владою, без правових підстав, здійснив незаконне вилучення дизельного палива. Таким чином, ОСОБА_5 діяв всупереч інтересам служби.

Таким чином, голова Конотопської РДА - начальник Конотопської РВА ОСОБА_5 , будучи службовою особою, умисно, шляхом зловживання владою та використання влади всупереч інтересам служби, всупереч вимог ст. 4, ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 02.03.2022 віддав незаконне розпорядження про вилучення дизельного палива, а 03.03.2022 незаконно вилучив, дизельне паливо об`ємом 17 300 л., вартістю 588 027 грн., яке належить АТ «Укрзалізниця», та перебувало у розпорядженні ВП локомотивне депо Конотоп, з метою одержання неправомірної вигоди іншими юридичними особами: ТОВ «МАСТ», Конотопською міською радою, Кролевецькою міською радою та Конотопським РВП ГУНП в Сумській області у вигляді безпідставного отримання дизельного палива, та неправомірної вигоди для себе у вигляді створення особистого іміджу керівника району, який «керує» юридичними і фізичними особами незалежно від відомчої підлеглості, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді матеріальної шкоди у розмірі 588 027 грн., інтересам юридичної особи АТ «Укрзалізниця», в особі її підрозділу ВП локомотивне депо Конотоп, внаслідок чого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -- зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та іншої юридичної особи, використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними у справі доказами, а саме показами свідків та представника потерпілого, протоколами слідчих експериментів, протоколами обшуків, оглядів, отриманими в порядку ст.93 КПК України документами, протоколами тимчасових доступів до документів, висновками судових експертиз та іншими матеріалами у їх сукупності.

22.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 22.10.2022.

20.10.2022 постановою керівника Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 22.11.2022.

26.08.2022 ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього ряд обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі м. Кролевець Сумської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання. 4) здати на зберігання до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. 5) утримуватись від спілкування із представником потерпілого та свідками, які зазначені в ухвалі.

Вказаною ухвалою слідчого судді строк дії ухвали у частині покладених на ОСОБА_5 обов`язків встановлений до 21.10.2022 до 24 год. 00 хв.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий на обґрунтування підстав продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду; незаконно впливати на представника потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про існування зазначених ризиків свідчать наступні обставини: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду підтверджується наступним: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, отже розуміння тяжкості покарання, яке йому загрожує, може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується наступним. ОСОБА_5 був керівником Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, де згідно відповіді останньої відсутні документи щодо вилучення дизельного пального, яке є предметом вчинення злочину. Працівники Конотопської районної державної адміністрації Сумської області є колишніми підлеглими ОСОБА_5 , він має з останніми міцні ділові, політичні та соціальні зв`язки, а отже, після повідомлення про підозру, може вмовити останніх «фальсифікувати» документи щодо «вилучення» належного ВП «Локомотивне депо» дизельного пального, надавши такому вилученню законності.

До того ж, свідками вказаного кримінального правопорушення є працівники Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, АТ «Укрзалізниця», а також підприємств, установ і організацій м. Кролевець Сумської області, де ОСОБА_5 був міським головою і на даний час займається підприємницькою діяльністю, та ряду комерційних структур, зокрема ТОВ «Компанія МАСТ», ПСП «Лукново» і ТОВ «Десна», з керівниками яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно у підозрюваного маються міцні ділові зв`язки. Крім того, частина свідків із числа вказаних вище державних і комерційних організацій на даний час ще не допитана. Тому ОСОБА_5 , використовуючи свої міцні ділові, соціальні та політичні зв`язки може також чинити на останніх вплив з метою змінити покази по кримінальному провадженню на його користь.

Крім того, ОСОБА_5 тривалий час обіймав посади, пов`язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарським функціями в органах державної влади і місцевого самоврядування, за родом своєї діяльності спілкується із керівниками установ, підприємств та організацій і державних органів Сумської області та має певний авторитет серед них, а отже у випадку не застосування до останнього запобіжного заходу, може чинити тиск на потерпілого та свідків вчиненого ним злочину, а так само перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні владою, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи, а саме АТ «Укрзалізниця», у сумі 588 027 грн., що у 474 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, і відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

За таких обставин, з метою запобігання вказаних у клопотанні ризиків, прохає застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував продовженню строку покладення на нього обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання окрім обов`язку не відлучатися за межі м. Кролевець посилаючись на стан здоров`я, та необхідність відвідування своєї доньки, яка проживає в м. Києві.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , підтримала позицію свого підзахисного та зауважила, що слідчим та прокурором не надано доказів наявності ризиків, на які вони посилаються для обґрунтуванні свого клопотання. Просила врахувати, що строк досудового розслідування спливає 22.11.2022, а строк запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування. Також заперечувала щодо продовження обов`язку ОСОБА_5 не відлучатися за межі м. Кролевець, з підстав, які ним зазначено.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Згідно ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В провадженні СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000029 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України (а.с.6).

З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 03.03.2022 будучи головою Конотопської РДА, без належних правових підстав, протиправно, шляхом зловживання службовим становищем, в умовах воєнного стану, вилучив 17300 л дизельного пального, належного АТ «Укрзалізниця», чим спричинив матеріальних збитків на суму 588027,00 грн.

Вказані дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

При цьому також враховує, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків. Так, в судовому засіданні були досліджені додані до клопотання матеріали, які стали причиною виникнення підозри. Отже, всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження - є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про наявність ступеню ймовірності поза процесуальних дій підозрюваного ОСОБА_5 . Так, попередньою ухвалою слідчого судді була встановлена наявність існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування. З досліджених в судовому засіданні матеріалів доданих до клопотання слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 28 червня 2022 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого від 07 липня 2022 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 15 липня 2022 року, висновком експерта № СЕ-19/119-22/7088-ТВ від 07 липня 2022 року та іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню в контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, слідчий суддя враховує доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд при вирішенні питання про продовження строку покладення на підозрюваного обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 також враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його вини: позбавлення волі на строк від трьох до шести років за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

- особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, наявність у нього міцних соціальних зав`язків, позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій, має добру репутацію, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір ОСОБА_5 ОСОБА_20 страждає на онкологічну хворобу.

При вирішенні питання щодо переліку обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного, слідчий суддя також враховує тяжкість, предмет та спосіб вчинення злочину, а також наявність у підозрюваного постійного місця проживання, достатність запобіжного заходу для запобігання ризиків зазначений прокурором та охарактеризовану прокурором та слідчим процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може запобігти доведеним ризикам, є найлегшим запобіжним заходом, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновків, що клопотання є обґрунтованим.

Водночас, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 22.11.2022 року, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити в межах строків досудового розслідування строк дії покладених на підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_5 обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.08.2022 року про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 309, 310, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку покладення на підозрюваного обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити до 21.11.2022 до 24 год. 00 хв. строк покладення на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді від 26.08.2022 при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зокрема:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Кролевець Сумської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування із представником потерпілого AT «Укрзалізниця» ОСОБА_10 та свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_13 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_16 , ОСОБА_33 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42

ОСОБА_5 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення проголошено 26.10.2022 року о 13:00 год.

СуддяОСОБА_1