Справа № 346/735/23
Провадження № 1-в/346/80/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Калуш Івано-Франківської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, освіта середня спеціальна, засудженому 07.09.2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст. 115 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, -

початок строку: 07.09.2019 р.

кінець строку: 07.09.2024 р.

в с т а н о в и в :

в поданні зазначено, що під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» засуджений ОСОБА_5 не допускав порушення режиму утримання, стягнення не накладалися, заохочення йому не оголошувалися. В Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» він відбуває покарання з 17.11.2021 року, за час якого характеризується позитивно, згідно з ч.14 ст. 134 КВК України вважається таким, що не має стягнень. З червня 2022 року по жовтень 2022 року був працевлаштований на ДП "Підприємство ДКВС України (№41)". Залучається до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань. Оголошено 1 заохочення. Господарчі роботи виконує вчасно та якісно. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує добросовісно. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, зв`язок з родичами підтримує шляхом отримання від них посилок. Вину у вчиненому злочині не визнав, виконавчі листи не поступали. Засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання, став на шлях виправлення. Тому наявні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні представник адміністрації колонії подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просить подання задовольнити та замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке, а саме у виді обмеження волі, послугами захисника скористатись не бажає.

Прокурор в судовому засіданні просить подання задовольнити та замінити засудженому невідбуту частину покарання на більш м`яке.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення вказаних учасників, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно з п.3 ч. 4 вказаної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 17.11.2021 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» згідно з вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.09.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На час розгляду вказаного подання відбув більше 2/3 призначеного судом строку покарання.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення.

Суд доходить висновку про наявність лише формально-юридичних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і відсутність в повному обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 .

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 07.09.2019 року. Під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» не допускав порушення режиму утримання, стягнення не накладалися, заохочення йому не оголошувалися. З 17.11.2021 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», згідно з ч.14 ст. 134 КВК України вважається таким, що не має стягнень. На державному підприємстві «Підприємство ДКВС України» був працевлаштований з червня по жовтень 2022 року. Оголошено 1 заохочення. Залучається до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань. Господарчі роботи виконує вчасно та якісно. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, встановлені законодавством вимоги персоналу виконує добросовісно, зв`язок з родичами підтримує шляхом отримання від них посилок. Приймає участь реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження», «Подолання алкогольної залежності». Вину у вчиненому злочині не визнав, виконавчі листи не поступали. 17.03.2022 року засіданням комісії йому відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України, як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення (а.с. 2, арк. особ. справи № 133).

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 від 24.01.2023 року останньому оголошено 04.01.2023 року одне заохочення - подяку за весь період відбування покарання (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього трудового розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці); згідно з ч. 14 ст. 134 КВК України дисциплінарних стягнень не має. В довідці про заохочення та стягнення засудженого від 17.03.2022 року вказано, що засудженому оголошувалося попередження за відмову від виконання обов`язків чергового ДКДіР (23.11.2021 року (а.с. 3, арк. особ. справи № 135)).

Згідно з даними довідок № 10 та № 44 про працевикористання засудженого ОСОБА_5 за період з грудня 2021 року по травень 2022 року та з листопада 2022 року по січень 2023 року у відповідній графі відсутні будь-які дані, що стосуються його працевлаштування; з червня по жовтень 2022 року він працював та отримував заробітну плату (а.с. 7, арк. особ.справи № 138), однак, зі змісту характеристики, залучався до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, що не може свідчити про належне доведення того, що він став на шлях виправлення.

Суд звертає увагу, що 17.03.2022 року засіданням адміністративної комісії установи з розгляду питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ( ст. ст. 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України, відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення (арк. особ. справи № 140) .

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Під час розгляду подання не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Проаналізувавши зміст наведених документів, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.82 КК України, керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , засудженому 07.09.2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст. 115 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1