Справа: № 148/1601/22
Провадження №1-кс/148/438/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2022 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, за участю сторін: представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

В обґрунтування скарги зазначив, що в середині вересня 2022 року, скаржник звернувся до чергової частини Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, із письмовою заявою про те, що приблизно у вересні 2019 року, ОСОБА_5 разом із невідомими йому особами, на одній із вулиць с. Зарічне, Тульчинського району Вінницької області, нанесли скаржнику середнього ступеню тілесні ушкодження.

Однак, працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, не було належним чином проведено розгляд даної заяви про скоєний злочин, про що свідчить повідомлення, підписане слідчим СВ даного підрозділу поліції ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_3 , з якого слідує, що « ... відомості (вказані в заяві) досліджувались в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000266 від 23.07.2020». В казане повідомлення скаржником отримано 28.09.2022.

Зазначені обставини змусили ОСОБА_3 звернутися до слідчого судді з даною скаргою та просить зобов`язати уповноважену особу СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області внести відомості про кримінальне правопорушення.

Представник скаржника у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_3 у первісній заяві про кримінальні правопорушення вказав, що йому були нанесені тілесні ушкодження середньої тяжкості та про шахрайське заволодіння його грошовими коштами, однак кримінальне провадження було відкрито тільки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке, на їх думку 20.04.2022 закрито незаконно, тому просив задовольнити дану скаргу, та зобов`язати уповноважену особу Тульчинського РВП ГУНП у Вінницької області, внести відомості до ЄРДР, щодо спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_3 .

Скаржник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представник СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши скаргу, та додані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Постановою прокурора Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , закрито кримінальне провадження №0000266 від 23.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з відмовою слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування (а.с. 5, 6).

Відповідно до висновку експерта № 31-к від 19.08.2021, у ОСОБА_3 виявлено об`єктивні ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості (а.с. 7, 8).

Згідно копії заяви від 14.09.2022, ОСОБА_3 звертався до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області та до Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області, про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, яке полягало у нанесенні скаржнику тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с. 23).

Відповідно до листа слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , адресованого ОСОБА_3 , відомості про нанесення йому тілесних ушкоджень досліджувались в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000266 від 23.07.2020 (а.с. 4).

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Кожен, чиї права та свободи, викладені у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 13.12.2012 «SouzaRibeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Твердження слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 у листі №8450/230/2022 від 28.09.2022 адресованого ОСОБА_3 , у відповідь на заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо останнього від 14.09.2022, спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження № 0000266 від 23.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у якому міститься висновок експерта № 31-к від 19.08.2021, щодо тілесних ушкоджень середньої тяжкості спричинені ОСОБА_3 (а.с. 7, 8), і рішення слідчим (дізнавачем) щодо внесення відомостей до ЄРДР чи перекваліфікації кримінального правопорушення, в даному кримінальному провадженні не приймалось.

Разом з тим, заяву про вчинення кримінального правопорушення, органом досудового розслідування отримано 14.09.2022, а ч. 1 ст. 214 КПК України, визначено строк у 24 години для внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР, який сплив 15.09.2022.

Відтак, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування, в порушення вимог ст. 214 КПК України, з отриманням заяви про вчинення кримінального правопорушення, не дотримано вимог КПК України та допущено бездіяльність, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення даної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 216, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі заяви ОСОБА_3 , про вчинення кримінального правопорушення від 14.09.2022.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.11.2022.

Слідчий суддя: