Справа № 496/5482/22
Провадження № 1-кс/496/47/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0000301 від 12.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ст. слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до трьох місяців, тобто до 12.02.2023 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.11.2022 року близько 02.00 год, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні спальної кімнати будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в ході раптово виниклого конфлікту зі ОСОБА_7 , з метою заподіяння останньому смерті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область обличчя, після чого потерпілий впав на землю, далі ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство, притиснувши коліном правої ноги потерпілого в область грудей з ліва, наніс йому ще не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_7 помер на місці. Далі, ОСОБА_5 , піднявшись, побачив що його дії були помічені ОСОБА_8 , яка в момент заподіяння смерті ОСОБА_7 відпочивала у приміщенні спальні на ліжку, підійшов до неї, та з метою заподіяння їй смерті, умисно, піднявши з підлоги кухонний ніж, взяв його у ліву руку, після чого наніс ОСОБА_8 не менше шести ударів в область шиї зліва та один удар в область живота, від яких остання померла на місці, а ОСОБА_5 з місця події зник. За даним фактом 12.11.2022 року слідчим СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України. 12.11.2022 року о 10.53 год, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_5 . Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14.11.2022 року підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. В ході досудового розслідування кримінального провадження було призначено ряд судових експертиз, виконання яких триває до теперішнього часу. Строк тримання під вартою спливає 10.01.2023 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки експертиз, вирішити питання щодо наявності або відсутності підстав для повідомлення підозрюваного про зміну раніше повідомленої підозри, виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України: відкрити матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Постановою керівника Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 06.01.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 12.02.2023 року. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.1 ч. 2 ст. 115 КК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли та не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, ст. слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та не зникли. Також заперечував проти зміни запобіжного заходу підозрюваному у виді домашнього арешту, оскільки цей запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання слідчого, оскільки вважає підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника. При цьому пояснив, що підозру у інкримінованому кримінальному правопорушенні вважає необґрунтованою, тому просив у задоволенні клопотання відмовити, і застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

12.11.2022 року о 10.53 год ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.11.2022 року підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 днів з дня затримання, а саме з 12.11.2022 року до 10.01.2023 року.

Постановою керівника Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 06.01.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 12.02.2023 року.

Щодо доводів захисника та підозрюваного з приводу відсутності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого, не встановлено.

Крім того, «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану», § 88; «Ердагоз проти Туреччини», § 51; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», § 32).

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]», § 184).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини*», § 128).

Відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом обшуку; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту підозрюваного, тощо.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, за місцем реєстрації він не мешкає, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, також враховуючи тяжкість покарання, яка може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування.

Також підозрюваний неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, останній раз 25.10.2021 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України. Крім того, до суду направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися та не зникли.

Натомість ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження.

Згідно матеріалів кримінального провадження, проведено ряд слідчих та розшукових дій, але станом на теперішній час не завершено проведення молекулярно-генетичних експертиз та амбулаторної психолого-психіатричної експертизи. Крім того, після отримання висновків зазначених експертиз необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, що потребує додаткового часу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183,186,193,194,196,197,199 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12.02.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1