Справа № 308/5586/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

23.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/703/22 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Закарпатської області, Воловецького району, с. Біласовиця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2016 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.1 ст.189 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до вищевказаного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 08 лютого 2016 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 зараховано ОСОБА_7 , у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 29.03.2014 по 13.01.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, з 07.04.2019 по день винесення вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 07.04.2019.

Покарання призначене засудженому ОСОБА_7 у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць вважати відбутим.

У зв`язку із фактичним відбуттям покарання скасовано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнено його з-під варти негайно в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 1001,00 грн., за проведення експертизи холодної зброї в розмірі 572,00 грн., за проведення експертизи холодної зброї в розмірі 572,00 грн.

Речові докази по справі:

- кухонний ніж, дерев`яна бейсбольна бита, запаховий слід з мобільного телефону марки «Huawei», запаховий слід з передньої правої двері автомобіля, запаховий слід з мобільного телефону марки «Samsung», запаховий слід з керма та ручки перемикання передач автомобіля, п`ять відрізків скоч плівки зі слідами папілярних візерунків, чоловіча куртка та кофта, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити;

- оптичний DVD-R диск із відеозаписом, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

8 травня 2018 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою скоєння грабежу, за допомогою легкового автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , приїхали до дитячого садочка АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого на відстань витягнутої руки з боку та наніс один удар рукою стиснутою в кулак у область щелепи справа, після чого ОСОБА_8 , наблизившись до потерпілого, наніс останньому удар рукою стиснутою в кулак у область обличчя зліва та серію ударів руками стиснутими в кулаки по тулубу, в подальшому ОСОБА_8 збив з ніг потерпілого ОСОБА_10 , в результаті чого останній впав на землю та отримав ушкодження у вигляді саден на задній поверхні обох ліктьових суглобів, після чого ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , відкрито зірвали з потерпілого його сумку чорно-сірого кольору «Lab Pal Zileri», в якій знаходились гаманець з грошовими коштами в розмірі 1000 грн., банківська картка «Райффайзен Банка Аваль», чотири банківські картки «Альфа Банку», та мобільний телефон «Samsung» J-700H, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/386 від 25.05.2018 становить 3806 грн., після чого покинули місце події на вище зазначеному автомобілі, чим спричинили потерпілому матеріального збитку на загальну суму 4806 грн.

Внаслідок вищеописаних протиправних дій спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, саден на лівому колінному суглобі по передньо-внутрішній поверхні та на обох ліктьових суглобах по задній поверхні, які згідно висновку експерта №217 від 29.05.2018 виникли внаслідок тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини, по давності виникнення вкладаються в час події, яка відбулася 08.05.2018, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності і в момент їх виникнення не були небезпечними.

Окрім цього, того ж дня 08 травня 2018 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , з метою скоєння грабежу, за допомогою легкового автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак Чеської республіки № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , приїхали до будинку АДРЕСА_3 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із погрозою та спробами застосування фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_11 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшовши з салону автомобіля, прискореною ходою підійшли до потерпілого, зобов`язали останнього дістати та викласти на капот автомобіля належні йому речі, в результаті чого потерпілий ОСОБА_11 на вимогу даних осіб виклав на капот транспортного засобу належні йому гаманець в якому знаходились грошові кошти в розмірі 5 Євро, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України на день вчинення злочину становить 156,45 гри., 4100 гри., мобільний телефон марки «Huawei», GT3 (NMO-L31), вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/386 від 25.05.2018 становить 3753 грн., після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , розмахуючи руками намагались спричинити потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній ухиляючись почав відходити в сторону, при цьому ОСОБА_7 тримаючи в руках бейсбольну биту, яка відповідно до висновку експертизи холодної зброї №1/186 від 21.05.2018 є різновидом спортивного інвентарю та до категорії холодної зброї не відноситься, вийшов з салону автомобіля та з погрозами застосування фізичного насильства почав наближатись до потерпілого, в результаті чого останній злякавшись почав втікати у напряму свого будинку, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , заволодівши належними потерпілому вище зазначеними речами та грошовими коштами, покинули місце вчиненого кримінального правопорушення на вище вказаному автомобілі, чим спричинили потерпілому матеріального збитку на загальну суму 8009 грн.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, а також доведеність його вини, вважає, що вирок у частині призначеного покарання підлягає до зміни через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України визначив йому покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі, та у відповідності до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 08 лютого 2016 року, остаточно призначив покарання ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Тобто, ухвалюючи оспорюваний вирок, суд, хоч формально і посилається на положення ст.71 КК України, проте не застосовує їх призначаючи покарання.

Просить змінити вирок суду, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 08 лютого 2016 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В решті вирок суду залишити без змін.

На апеляційну скаргу ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_7 надала заперечення, просить залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч. 2 ст.186 КК України, а також призначене йому за ч. 2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць сторонами кримінального провадження не оспорюється і апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 переглядається в межах доводів апеляційної скарги, зокрема щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, - якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2022 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.1 ст.189 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, на шлях виправлення не став, а натомість вчинив ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Тому, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги із посиланням на положення ч. 1 ст. 7, ст. 17 та ч. 1 ст. 337 КПК України, зокрема про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 71 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання із застосуванням приписів ст. 71 КК України.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2016 року, - остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді