Справа №932/1396/23
Номер провадження №1-кс/932/1171/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи у якої майно було вилучено ОСОБА_3 , представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000281 від 02.02.2022 за ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати частково арешт в частині користування транспортним засобом «Шевроле-Нубіра», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та передати на відповідальне зберігання .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.03.2023 року накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб, із забороною відчуження, розпорядження та користування, в рамках кримінального провадження №0000281 від 02.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Заявник вказує, що ОСОБА_3 працює фізичною особою-підприємцем, арештований автомобіль використовується у службових цілях та є основним джерелом доходів для виховування двох неповнолітніх людей дітей.

У судовому засіданні представник та власника майна клопотання підтримали, просили задовільнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для часткового скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Задоволення вимоги про надання права користування майном, одночасно передбачає його зберігання відповідальною особою, а отже клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

До того ж доводи викладені у скарзі слідчим не спростовані, тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 100, 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000281 від 02.02.2022 за ч.2 ст.286 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.03.2023 в частині заборони користування автомобілем «Шевроле Нубіра», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1