ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1700/22 Справа № 204/8149/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Алчевськ, Алчевського району, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2022 року застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 листопада 2022 року, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров"я особи, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків та потерпілих у цьому провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, тому вважав за необхідним, застосувати запобіжний заходів у вигляді тримання під варто, оскільки більш м"який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Зазначає, що ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підтверджуються жодними доказами у цьому провадженні, є недоведеними та ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, чим було порушено засади кримінального судочинства. Разом з цим, захисник вказує, що підозрюваний раніше не судимий, має місце постійного мешкання і офіційне місце роботи, має батьків похилого віку, у вчиненому розкаюється та намагається допомогти потерпілому, проте цим обставини слідчим суддею не було надано належної оцінки, тому просить ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав вимоги скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими.
Так, апеляційним судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000653 від 29.09.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
30.09.2022 ОСОБА_8 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження, зокрема обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, й дають підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин, з чим погоджується суд апеляційної інстанції й стороною захисту ці обставини не заперечуються.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 1 ст. 121 КК України проти життя та здоров"я особи, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, та дійшов до обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків та потерпілих у цьому провадженні об`єктивно існують, й правомірно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваної під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Посилання захисника на недоведеність існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду, є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваного злочину, та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Доводи захисника про те, що підозрюваний раніше не судимий, має місце постійного мешкання, офіційне місце роботи та батьків похилого віку, не спростовує встановлені ризики та не є достатніми стримуючими факторами його належної процесуальної поведінки на цьому етапі провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у відповідності до вимог ст. 183 КПК України.
Отже, колегія суддів вважає рішення суду про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо неї більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3