Справа № 473/3768/22
Номер провадження 1-кс/473/836/2022
У Х В А Л А

"29" грудня 2022 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001362 від 19.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2КК України,

в с т а н о в и в:

27.12.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 21.12.2022 під час санкціонованого обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке на момент проведення обшуку перебувало у володінні (користуванні) останнього.

Клопотання мотивоване тим,що мешканець смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням соціальної мережі «Однокласники» вчиняє протиправні дії, направлені на виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

За даним фактом 19.08.2022 до ЄРДР за №0001362 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України.

21.12.2022, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Not 7», планшет «Pipo M7 Pro».

22.12.2022 постановою слідчого зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано до кімнати зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження даного майна, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також для можливої конфіскації майна, прокурор просить накласти на нього арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі; клопотання підтримує повністю та просить задовольнити.

Особа, у якої вилучено майно - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився; від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі, в якій заперечує щодо його задоволення, вказуючи, що вилучені планшет та мобільний телефон належать його синові та дружині, відповідно.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, за змістом ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності з ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до яких прокурором доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є необхідним з потребами досудового розслідування і дані потреби потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, серед іншого, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Строк звернення до суду з даним клопотанням, передбачений ч.5 ст.171 КПК України, не порушено.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 21.12.2022 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Not 7», який поміщено до сейф-пакету № WAR 00083366;

- планшет «Pipo M7 Pro», який поміщено до сейф-пакету № ВУМ 2002376, з подальшим зберіганням в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.

Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1