Справа №601/1931/22
Провадження № 1-кп/601/258/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 04.07.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутнів Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не депутата, адвокатом не являється, на утриманні має двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

встановив:

03.07.2022, близько 22:15 години ОСОБА_3 прийшов у житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 . У вказаному будинку проживає його дружина ОСОБА_7 разом з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей момент між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої в ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на завдання умисного тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно наніс декілька ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча ОСОБА_7 , після чого умисно наніс один удар п`ятою правої ноги в ділянку лівої стопи потерпілої, та один удар кулаком правої руки в голову, а саме у ліву ділянку лоба, та в подальшому ще один удар кулаком правої руки в голову, а саме в ділянку лівої скроні ОСОБА_7 .

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців лобової ділянки голови зліва, синців лівого плеча, лівої стопи. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_7 наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Такий чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначив, що 03.07.2022 приїхав до ОСОБА_7 щоб забрати дочку. Прийшовши до неї додому постукав в двері, дружина відкрила їх, водночас вона розмовляла по телефону, після чого почала кричати. Він забрав дочку вийшов на вулицю, жінка вибігла за ним, штовхнула його та вдарила по обличчю. Покази сина та дружини вважає неправдивими. Зазначив, що дружина перебуває на обліку в лікаря психіатра, завдані удари могла нанести ОСОБА_7 її мама.

Суд вважає правову позицію ОСОБА_3 як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Вина обвинуваченого підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 03.07.2022 вона з своїми дітьми була на дні народження у похресниці. Вечері зателефонував чоловік та повідомив, що хоче забрати молодшу дочку додому. Вона заперечила, оскільки почула що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тоді чоловік приїхав до неї додому. Почав стукати в двері. Вона відкрила їх. Він підійшов до неї, запитав її чого вона не бере слухавку і вдарив її в плече. Вона сіла на стілець, почала кричати. Оскільки вона одночасно говорила по телефону з мамою, то ОСОБА_3 забрав телефон. З іншої кімнати зайшли діти, дочка сіла на коліна, а син залишався при дверях. ОСОБА_3 почав бити її кулаком в голову, внаслідок чого другою стороною голови вона вдарялася в стіну. Потім син почав кричати до нього, що він заб`є маму. На що ОСОБА_3 відповів, що його зараз заб`є і почав бігти за сином. Син утік в іншу кімнату, потім ОСОБА_3 повернувся та вирвав з її рук дитину і пішов до вхідних дверей. Вона пішла за ним, штовхнула його. В цей час прийшла мама ОСОБА_7 та запитала його, що він робить з дочкою. Потім ОСОБА_3 сів на скутер та поїхав, а вона викликала поліцію. Окрім того зазначила, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, два місяці тому, після цієї події з ним розірвано шлюб. До цієї події жили окремо, під час шлюбу народилась донька ОСОБА_5 , сина ОСОБА_4 колишній чоловік усиновив. Місце проживання дочки не визначено. З 2019 року проживала з чоловіком окремо. Дочка ОСОБА_5 проживає з чоловіком з 2020 року. Чоловік не дозволяє залишати дочку ночувати в неї.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що 03 липня 2022 року разом з мамою та сестрою були в гостях на дні народження та коли повертались додому, то він почув як батько телефонував мамі. Коли батько приїхав додому він з сестричкою були в спальні і почули крик матері, після чого вийшли на веранду. Там побачив, що мама сидить на стільці, який стояв біля стіни у кутку. Сестра сіла мамі на коліна, побачив як тато став ступнею ноги на мамину ногу та завдав їй два удари кулаком в голову, від чого мама два рази вдарилась головою в стіну. Після чого він почав кричати, щоб тато не бив маму, бо він її заб`є, а тато сказав що і його заб`є. Він налякався і почав бігти у другу кімнату, тато побіг за ним, але потім повернувся до мами та забрав сестру з якою вийшов з будинку. Вийшовши з своєї кімнати на вулицю, бачив як мама на вулиці штовхнула і вдарила по щоці батька, потім прийшла бабуся, тато сів на скутер з сестричкою та поїхав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що пам`ятає як були на дні народження, після того по неї приїхав батько і вона бачила як батьки разом цілувались.

Свідок ОСОБА_10 зазначила що вона є мамою ОСОБА_7 03 липня 2022 року у вечері їй зателефонувала дочка. Вона через слухавку телефону почула, як дочка кричить: «не бий», після чого пішла до будинку дочки. Біля будинку зустріла ОСОБА_3 , запитала його що він з дочкою зробив. Потім ОСОБА_3 сів на скутер та поїхав, а вони викликали поліцію.

Також, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться дослідженими під час судового розгляду матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-заявою ОСОБА_7 від 03.07.2022, в якій вона просить притягнути ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень;

-даними висновку експерта №392 Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені синці лобової ділянки голови зліва, лівого плеча, лівої стопи. Характер виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень вказує на їх утворення від дії тупих предметів. Морфологічні властивості виявлених у неї тілесних ушкоджень. Вказують на їх утворення близько за 1-3 доби до її експертного огляду, не виключено у вказаний у постанові термін 03.07.2022. Виявленні ушкодження за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та розташування виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень, вони не властиві для утворення при падінні на площині;

- згідно відповіді КНП «Кременецька опорна лікарня» №751 від 15.07.2022 та довідки лікаря ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що гр. ОСОБА_7 перебуває на обліку в лікаря-психіатра лікувального відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька опорна лікарня» з 2018 року. Діагноз F 20.0, на обліку лікаря-нарколога не перебуває;

-згідно відповіді КНП «Кременецька опорна лікарня» №776 від 22.07.2022 та довідки лікаря ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що гр. ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;

-згідно листа начальна поліції ОСОБА_13 від 22.08.2022 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вбачається, що 18.07.2022 до поліції звернулась ОСОБА_7 з заявою про те, що по місцю проживання її чоловік ОСОБА_3 вчинив відносно неї домашнє насильство, 27.07.2022 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та направлено до суду на розгляд. Крім того, 17.03.2019 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що її зять ОСОБА_3 вчинив із нею словесний конфлікт, у зв`язку з цим на нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 01.03.2020 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що по місцю проживання її чоловік ОСОБА_3 вчиняє конфлікт, виїздом на місце було встановлено, що остання здійснила неправдивий виклик спецслужб;

-згідно відповіді т.в.о. начальна поліції А.Валецького від 16.08.2022 на запит вбачається, що згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» значиться наступні заяви та повідомлення гр. ОСОБА_7 : ЄО 3288 від 18.07.2022, ЄО 2976 від 03.07.2022, ЄО від 01.03.2020;

-з заяви ОСОБА_7 про вчинення адміністративного правопорушення слідує, що 03.07.2022 її чоловік ОСОБА_3 близько 22:15 годині за місцем їхнього проживання, у присутності їхніх малолітніх дітей завдав їй два удари правим кулаком по голові, внаслідок чого 04.07.2022 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000077;

-постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.03.2019, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

-постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.11.2013, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

-постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 15.09.2014, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП;

-згідно психологічного висновку спеціаліста за результатами проведення допиту малолітньої особи №164 від 22.09.2022 - свідок ОСОБА_5 зазначила, що під час конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вона разом з братиком ОСОБА_14 перебувала у спальні. ОСОБА_15 бачила як мама вдарила тата, а потім вона з татом поїхала на скутері в магазин. Враховуючи особливості роботи механізмів пам`яті, зокрема викривлення деталей інформації з кожним наступним описом, а також включення захисних механізмів психіки, можна стверджувати, що ОСОБА_15 не може відтворювати факти, що мають значення для кримінального провадження та давати відповідні показання у суді;

-згідно психологічного висновку спеціаліста за результатами проведення допиту малолітньої особи №170 від 27.09.2022 - свідок ОСОБА_4 зазначив, що під час конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 він разом з сестричкою ОСОБА_16 перебував на ганку. Проте, коли розпочався конфлікт, то він і ОСОБА_17 були у спальні. ОСОБА_18 бачив як тато вдарив маму два рази кулаком в голову і вона вдарилась головою об стіну. Після того як тато вдарив маму, ОСОБА_18 закричав «не трогай маму, б ти її заб`єш». Після цих слів батько сказав «я й тебе заб`ю» та побіг за ним. ОСОБА_18 втік в кімнату навпроти ганку, щоб сховатись, а батько забрав ОСОБА_19 в мами і пішов до скутера. Мама вибігла, штовхнула тата і вдарила його по лиці, а він сів на скутер та поїхав. Враховуючи особливості роботи механізмів пам`яті, зокрема викривлення деталей інформації з кожним наступним описом, а також включення захисних механізмів психіки, що можуть впливати на особливості відтворення обставин, що мають значення для кримінального провадження, не рекомендовано давати відповідні показання у суді;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.07.2022з додатками до протоколу, з метою перевірки і уточнення відомостей викладених в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , а також інших даних здобутих в процесі дізнання, згідно якого ОСОБА_7 розповіла про обставини, які мали місце 03.07.2022;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.07.2022 за участю малолітнього свідка ОСОБА_4 , проведеного в присутності адвоката ОСОБА_8 , матері ОСОБА_7 , зам начальника служби у справах дітей ОСОБА_20 , згідно якого ОСОБА_4 під відео фіксацію розповів про всі відомі йому обставини, які мали місце 03.07.2022;

-даними протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_5 від 16.09.2022, згідно якого ОСОБА_5 під відео фіксацію відповідала на запитання про події, які відбулись 03.07.2022.

Судом дослідженні характеризуючи данні обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , в тій частині, що ОСОБА_7 , нанесла удари її мама спростовуються показами потерпілої ОСОБА_7 . Будь яких доказів на підтвердження таких пояснень обвинувачення суду не представлено.

Суд розцінює дані покази як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення чи пом`якшення покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Натомість, у суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої, які вона надала в судовому засіданні та які повністю узгоджуються з письмовими доказами в справі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з якою він перебував на час вчинення злочину у сімейних відносинах у відповідності із ст. 67 КК України, суд відносить до обтяжуючих обставин.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, який має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Крім того, суд не залишає поза увагою й позицію щодо покарання висловлену в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_7 , думка якої хоча і не має переважного значення при прийнятті рішення щодо покарання, разом із тим, не може бути залишена без належної уваги та оцінки і безумовно підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами.

З огляду на викладене та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та враховуючи, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин що обтяжують покарання.

На думку суду, за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, покарання у виді громадських робіт буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті ) годин.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: