Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
30.11.2022 394/304/22
1-кп/394/66/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника-адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ матеріали кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000031 від 08.02.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 . освіта середня, стан здоров`я задовільний, неодруженого, утриманців і пільг немає, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК
України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Кальниболота Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянин України,мешканця АДРЕСА_2 , освіта середня, стан здоров`я задовільний, неодруженого, утриманців і пільг немає, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення майна (крадіжку) за таких обставин:

07 лютого 2022 року близько 17 год. 00 хв., з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 та діючи спільно, умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна прибули на земельну ділянку під кадастровим номером :02:000:0609, яка розташована на території Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Перебуваючи на даній земельній ділянці у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на незаконне збагачення, шляхом скоєння крадіжки чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи спільно, умисно, цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторін таємно викрали кукурудзу сорту «Мнсанто DKS 4014» в качанах загальною вагою 311 кг вартістю 1993 грн. 51 грн., що на праві приватної власності належали ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали намір залишити місце вчинення злочину, і розпорядитися викраденим на власний розсуд , однак не змогли цього зробити з причин, не залежних від їхньої волі та не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Крім того, ОСОБА_5 третій декаді грудня 2021 року прийшов у приміщення «сторожки», яке розташоване на території кафе-бару «Застава», яка розташована поблизу автомобільної дороги М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине», що неподалік с. Нерубайка Голованівського району Кіровоградської області, до якої мав вільний доступ. Перебуваючи у даному приміщенні ОСОБА_5 , виявив мобільний телефон «Samsung Galaxy A02», який в подальшому вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A02», вартістю 1749 грн. 50 коп. та чохол до мобільного телефону «Samsung Galaxy A02», чорного кольору, із шкірозамінника у вигляді «книжечки», вартістю 191 грн. 20 коп., що на праві приватної власності належали ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 , разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1940 грн. 70 коп.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що їм зрозуміло суть обвинувачення, свою провину в інкрімінованих правопорушенях визнали повністю, зазначивши, що вчинили правопорушення за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті, жалкують про вчинене, зазначили, що подібного більше не станеться.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України доводиться зібраними у справі доказами, вважала за необхідне призначити покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку на 1 рік.
Захисник обвинувачених в судовому засіданні зазначив, що його підзахисні під час досудового розслідування активно сприяли органам поліції, розкаялися у вчиненому. Вважає, що його підзахисним можливо призначити міру покарання не пов`язану з реальним позбавленням волі
Враховуючи, що обвинувачені повністю визнали свою провину у вчиненні ними кримінальних правопорушень, не оспорюють фактичні обставини справи, погоджуються з кваліфікацією вчинених діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст. 349 КПК України, суд обмежившись лише допитом обвинувачених та дослідженням їх характеризуючих даних та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Розгляд даного кримінального провадження провадився відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах пред`явленого їм обвинувачення.
При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.
Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При цьому, згідно частини 2 вказаної стаття крадіжка кваліфікується, якщо вона вчинена за попередньогю змовою групою осіб.
Частина 3 ст.15 КК України вказує, що замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.
Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених, їх захисника, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що події кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 та кримінальих правопорушень, що інкрімінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце за обставин, викладених вище, вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення, передбаченеч. ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме вчинення незакінченого замаху не таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 ще кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинувачених і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному викраденні цього майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою суб`єктом злочину. Кваліфікуюча ознака попередня змова групи осіб, знайшла своє підтвердження.
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 за за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч.1 ст. 185 КК України
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.
Ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь Голованівського РС №3, з якої вбачається, що за результатами оцінки особи ризик вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є середнім, також є можливим виправлення вказаних осіб без ізоляції від суспільства із встановленням заходів впливу.
Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому згідно ст.ст. 66, 67 КК України ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що за місцем проживання характеризуються посередньо, не перебувають на обліку у лікарів - нарколога та психіатра, характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, що згідно приписів ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів.
При цьому, суд оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинувачених, щире розкаяння у скоєному, невеликий розмір вартості майна, на яке було направлене злочинне посягання, та яке було повернуто потерпілому, ставлення до вчиненого, досудову доповідь, позицію прокурора та потерпілих, вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, тобто їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 185 КК України, при цьому, визначивши ОСОБА_5 остаточне покарання згідно з ч.1 ст.70 КК України.
Пленум Верховного суду України у п. 21 Постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання»" роз`яснив, що при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинання менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен врахувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності. При цьому судом враховується, що згідно ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: двом дням обмеження відповідає один день позбавлення волі.
Окрім того, в даному випадку суд керується статтею 68 КК України, що визначає засади призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення та за кримінальне правопорушення, вчинене у співучасті, та крім іншого, враховує ступінь здійснення кримінально протиправного наміру, характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинувачених не має.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинувачених можливе без відбуття реального покарання, на підставі чого та з урахуванням положень ст. 75 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк, який враховуючи положення ч. 4 зазначеної статті є мінімальним, поклавши обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. І таке рішення суду ґрунтується на тому, що звільнення від відбування покарання з випробуванням є важливою складовою прогресивної системи покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас поліпшувати правове становище засудженого не зменшуючи при цьому обсяг та характер виховного впливу на нього. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і профілактики вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеного покарання не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або звернутися до органів державної служби зайнятості.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
- за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 / два/ роки.
- за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або звернутися до органів державної служби зайнятості.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 1132, 62 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 377, 54 грн.
Речові докази в даному кримінальному провадженні: мобільний телефон «Samsung Galaxy A02» та чохол до мобільного телефону «Samsung Galaxy A02», чорного кольору, із шкірозамінника у вигляді «книжечки», які знаходяться на зберіганні за збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_8 12 поліпропіленових мішків кукурудзи, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , та легковий автомобіль ВАЗ 2101, червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 - повернути за належністю
Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельським районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: