Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2022 року Справа № 596/802/20

Номер провадження1-кс/608/703/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 27.05.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Чортківського районного суду із клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 27.05.2020 року та просив скасувати арешт на майно, а саме: на автомобіль марки «NISSAN», модель

«Qashqai», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов, рама), який належить йому на праві приватної власності.

В клопотанні вказав, що на даний час щодо вищевказаного транспортного засобу проведені всі необхідні експертизи, встановлено обставини кримінального правопорушення, надано належну правову оцінку та проведені всі необхідні слідчі дії, а тому вважає, що відпала потреба у застосуванні такого арешту. Крім цього, він, як власник майна, тривалий час не може використовувати своє майно для власних цілей.

Враховуючи заяву ОСОБА_4 , позицію прокурора ОСОБА_3 , яка не заперечує проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких мотивів.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 27.05.2020 року накладено арешт на майно, в тому числі на автомобіль марки «NISSAN», модель

«Qashqai», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов, рама), який на праві власності належить заявнику.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 вказаного вище Кодексу при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності заявника, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права заявника на мирне володіння та користування майном буде непропорційним втручанням у його право власності, тобто у його право на мирне володіння майном, яке захищено у тому числі і нормами Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і тому повинно бути припинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано, якщо підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, враховуючи що арешт майна триває протягом тривалого часу, експертні дослідження арештованого майна станом на день подання клопотання проведені, арештоване майно не є майном, що вилучене чи обмежене у цивільному обороті, а тому слідчий суддя вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи власника майна не виправдовує потреби досудового розслідування, відтак потреба в його подальшому застосування відпала, в зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 27.05.2020 року в частині арешту автомобіля марки «NISSAN», модель

«Qashqai», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов, рама), який належить заявнику на праві приватної власності - підлягає скасуванню.

Оскільки на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна в частині саме арешту автомобіля марки «NISSAN», модель «Qashqai», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов, рама), який належить заявнику на праві приватної власності., тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, ч. 1 ст. 16, ч. 3 ст. 26, ст.ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від 27.05.2020 року , а саме автомобіля марки «NISSAN», модель

«Qashqai», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов, рама), який належить заявнику ОСОБА_4 на праві приватної власності - задоволити.

Скасувати арешт на майно, а саме : на автомобіль марки «NISSAN», модель

«Qashqai», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, шасі (кузов, рама), який належить заявнику ОСОБА_4 на праві приватної власності та повернути його власнику.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000121 від 26 травня 2020 року.

Ухвала набрала законної сили 17 листопада 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " ________________ року.
Секретар: