Справа № 675/194/22
Провадження № 1-кп/675/43/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0001004 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з освітою середньою спеціальною, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2021 року близько 18 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання у житловому будинку АДРЕСА_2 , на грунті довготривалих неприязних відносин скоїла умисне вбивство своєї свекрухи ОСОБА_7 .

Злочин скоєно за наступних обставин.

Близько 18 год. 04 грудня 2021 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 . З цією метою, реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, обвинувачена взяла дерев`яну швабру, яка на той час була у кімнаті житлового будинку, та умисно стала наносити нею множинні удари по голові та обличчю, а саме не менше 20 ударів, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку та мозочка, восьми забійних та забійно-рваних ран волосистої частини голови, тотальним крововиливом у м`які покрови голови, рани на шкірі нижньої губи по центру, рани в ділянці перенісся, множинні синці та садна обличчя, двох поверхневих ран на верхній повіці правого ока, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Крім того, ОСОБА_6 нанесла для ОСОБА_7 не менше 21 ударів в ділянку тулуба, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у виді переломів 4,9,9,19 ребер зліва, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я по відношенню до живої людини, синця на правому плечі, синця та трьох саден на правому передпліччі, синця та садна на тильній поверхні правої кисті, синця на лівому плечі, лівому передпліччі та тильній поверхні лівої кисті, вісім синців на поверхні лівого передпліччя, поверхневої рани на тильній поверхні лівої кисті, синця на лівому стегні, чотирьох синців на передній поверхні лівого коліна, синця та рани на лівій гомілці, синця на правому стегні, синця на правому коліні, які в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини.

В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначила, що вину свою визнає частково і що наміру на вбивство своєї свекрухи у неї не було. Обвинувачена розповіла, що увечері 04 грудня 2021 року вона прийшла додому, справилася на вулиці по господарству і надалі зайшла у будинок, де стала ладнувати вечерю. У цей час її свекруха одягнулася у верхній одяг і зібралася йти на вулицю. Оскільки надворі було темно, обвинувачена стала відмовляти її так як баба в силу її віку та стану здоров`я не в повній мірі контролювала свої дії. ОСОБА_7 розпочала словесний конфлікт, стала матюкатися і врешті кинула в обвинувачену стілець з металевими ніжками, який потрапив для ОСОБА_6 в ногу. Будучи збудженою, ОСОБА_6 схопила швабру та нанесла для потерпілої один чи два удари шваброю по голові збоку, від чого потерпіла впала. Більше вона не пам`ятає, щоб наносила удари.

Обвинувачена закрила двері і в спальну кімнату потерпілої в той вечір більше до неї не заходила, оскільки була налякана. ОСОБА_6 надалі була у кухні і чула, що свекруха ходить по кімнаті, а потім перестав працювати телевізор в кімнаті свекрухи і обвинувачена вирішила, що та лягла спати. Вранці ОСОБА_6 почула як у кімнаті щось гупнуло і коли зайшла туди, то виявила тіло ОСОБА_7 на підлозі. Після цього близько 08 години вона по телефону викликала «швидку» та зателефонувала до чоловіка, який був на роботі.

Обвинувачена розуміє, що скоїла непоправне, щиро кається у скоєному, та зазначає що наміру на умисне вбивство ОСОБА_7 у неї не було.

Крім часткового визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_6 у скоєному знайшла підтвердження сукупністю доказів, які забрані в матеріалах кримінальної справи та досліджені судом.

Потерпілий ОСОБА_4 посвідчив суду, що вони із дружиною ОСОБА_6 останніми роками стали проживати із матір`ю, яка жила у приватному будинку, через те, що вона хворіла і її потрібно було доглядати. У матері в 2015 році стався інсульт, після чого вона вже не могла належним чином себе обходити. Дружина була ініціатором їх спільного проживання із матір`ю, щоб надавати їй необхідну допомогу, їй було шкода матір. Разом із тим , у матері був складний характер, і вона часто конфліктувала із ОСОБА_6 , ображала її постійно, створювала нестерпні умови для проживання. Дружина часто жалілася на матір, що та хамить, могла чим-небудь кинути в неї. Мати іноді блудила, тікала з дому, часто падала, від чого на її тілі постійно були синці. Вранці 05 грудня 2021 року дружина зателефонувала до нього на роботу, про конфлікт нічого не сказала, а в 07 год. 40 год. знову зателефонувала і сказала, що мати померла. Просить суворо не карати обвинувачену яку він пробачив.

Свідок ОСОБА_9 , син обвинуваченої, у своїх показання в більшій мірі характеризував ті відносини, що склалися в їх родині. Зокрема зазначив, що бабуся ОСОБА_7 не була толерантною людиною по відношенню до батьків, з яким у неї виникали конфлікти, при цьому до внуків відносилася добре. Іноді вона не впізнавала його, пам`ять у неї пропадала, під час побутових конфліктів мати терпіла, з її сторони агресії у відповідь не було, хоча баба могла і віник кинути і посуд. Мати доглядала осіб похилого віку, і з ними в матері були хороші відносини.

Свідок ОСОБА_10 посвідчила суду, що ОСОБА_6 тривалий період часу - майже три роки надавала їй допомогу по догляду. Обвинувачена завжди поводила себе адекватно, часом говорила, що свекруха чіпляється до неї, ображає. Свідок бачила і чула як ОСОБА_7 обзивала невістку.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 05 грудня 2021 року при огляді у спальній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 на підлозі у положенні лежачи на спині виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тіло одягнуте у колготи, халат, шубу та зимові чоботи. При зовнішньому огляді трупа на поверхнях обох кистів рук наявні численні синці з поверхневими ранами. Обличчя трупа тотально вимащене речовиною червогого кольору. Наявні синці на поверхні обличчя в ділянці обох очей, підборіддя, щічній ділянці. В ділянці носа, рани в ділянці підборіддя, губи та скроневій ділянці голови, з якої виділяється темно-червона кров. На волосистій частині голови у потиличній та тім`яній ділянці наявні рани з нерівними краями. Дном даних ран є кістки черепа з крововиливами.

На підлозі біля голови трупа наявні потьоки та плями бурого кольору, схожі на кров. Плями бурого кольору, схожі на кров, також виявлені на поліетиленой плівці, що прикріплена до вікна, на екрані телевізора «LG», на лівому краю поверхні стола біля вікна. Під стіною стоїть металеве ліжко з дерев`яними перилами, яке застелене матрацом, одіялами та на якому хаотично знаходяться різні речі. На підлозі біля ліжка наявні плями бурого кольору, такі ж плями наявні на підодіяльнику, покривалі, одязі, які знаходяться на поверхні ліжка.

У спальній кімнаті ОСОБА_6 біля ліжка у пластмасовій корзині виявлено халат із візерунками і светр сірого кольору із слідами бурого кольору.

Також на місці проведення огляду виявлені молоток, сокира та дерев`яна швабра із слідами бурого кольору, які також вилучено для проведення судової експертизи.

Висновком експерта № 26 від 21 січня 2022 року, який проводив судово-медичну експертизу клаптя шкіри з раною лівої тім`яної ділянки голови від трупа ОСОБА_7 та класичної дерев`яної «Т»-подібної швабри для прибирання, металевої господарської (теслярської) сокири і господарського (слюсарного ) молотка з квадратним бойком та дерев`яною ручкою, що були виявлені і вилучені 05 грудня 2021 року , в результаті проведеного дослідження зроблено наступні підсумки:

1)На зовнішній поверхні отриманого для проведення медико-криміналістичної судово-медичної експертизи клаптя шкіри з лівої тім`яної ділянки голови від трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено глибоку або проникаючу трьохпроменеву забійну рану, що могла утворитися від одноразової механічної дії ребер та прилеглих до них бокових граней якогось твердого тупого травмуючого предмета, скоріш за все у вигляді вершини тригранної призми, що не залишає в рані слідів солей 3-х валентного заліза, в тому числі і кутів обох торців «Т»-подібної поперечної робочої частини наданої для експертизи класичної дерев`яної швабри для прибирання.

2)Надані для проведення експертизи як господарська (теслярська) сокира з дерев`яним топорищем, так і господарський (слюсарний) молоток з квадратним бойком та дерев`яною ручкою за своїми, встановленим під час медико-криміналістичного дослідження, загальними: конструктивними, технологічними і експлуатаційними груповими ознаками скоріш за все не можуть бути передбачуваними знаряддями травми для виявленої проникаючої забійної рани шкіри з лівої тім`яної ділянки голови від трупа ОСОБА_7 , 1941 р.н.

В результаті проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 експерт у висновку № 260 від 25 січня 2021 року зробила наступні підсумки:

1.При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: а) внутрішньочерепна травма з крововиливами під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку та мозочка, вісьмома забійними та забійно-рваними ранами волосистої частини голови, тотальним крововиливом у м`які покрови голови, раною на шкірі нижньої губи по центру, раною в ділянці перенісся, множинними синцями та саднами обличчя, двома поверхневими ранами на верхній повіці правого ока. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двадцяти ударних травмуючи дій тупих твердих предметів незадовго до моменту настання смерті, за своїм характером в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а вданому випадку , що призвели до смерті. Поділ зазначених тілесних ушкоджень окремо за ступенем тяжкості є недоцільним, так як вони розташовані в одній анатомічній ділянці та виникли в швидкій послідовності одне за одним протягом короткого часу;

б) переломи 4,8,9,10 ребер зліва. Дані тілесні ушкодження утворилися від щонайменше, трьох ударних травмуючи дій тупих твердих предметів незадовго до настання смерті, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я по відношенню до живої людини;

в) синець на правому плечі , синець та три садна на правому передпліччі, синець та садно на тильній поверхні правої кисті, синець на лівому плечі, лівому передпліччі та тильній поверхні лівої кисті, вісім синців на поверхні лівого передпліччя, поверхнева рана на тильній поверхні лівої кисті, синець на лівому стегні, чотири синці на передній поверхні лівого коліна, синець та рана на лівій гомілці, синець на правому стегні, синець на правому коліні. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше, вісімнадцяти ударних травмуючи дій тупих твердих предметів незадовго до настання смерті, за своїм характером кожне окремо та в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини.

2. Тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому стегні, чотирьох синців на передній поверхні лівого коліна, синця та рани на лівій гомілці, синця на правому стегні, синця на лівому коліні могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту.

3. Тілесні ушкодження у вигляді синця на правому плечі, синця та трьох саден на правому передпліччі, синця та садна на тильній поверхні правої кисті, синця на лівому плечі, лівому передпліччі та тильній поверхні лівої кисті, восьми синців на поверхні лівого передпліччя, поверхневої рани на тильній поверхні лівої кисті можуть бути характерними для самозахисту.

4. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 могла перебувати в положеннях стоячи, сидячи, лежачи або близьких до них.

5. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок внутрішньочерепної травми із крововиливами під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка, множинними забійними та забійно-рваними ранами голови, крововиливом в м`які покрови голови з внутрішньої їх поверхні, множинними синцями та саднами голови та обличчя, що призвело до набряку головного мозку.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 додатково суду повідомила, що удари , які наносила обвинувачена для ОСОБА_7 носили цілеспрямований характер, були нанесені у короткий проміжок часу. Після отримання таких ударів потерпіла ще близько однієї години могла рухатися, але не більше. Смерть ОСОБА_7 наступила в період після 24 години і до 6-7 години ранку.

Із висновків експерта судово-імунологічних експертиз крові з поліетиленової плівки з вікна, з екрана телевізора, поверхні столу, підлоги, светра біло-блакитного кольору, халату з візерунками , штанів та светра сірого кольору ОСОБА_6 слідує, кров на вище зазначених предметах може походити від трупа ОСОБА_7 , виключити домішки крові в цих предметах від обвинуваченої ОСОБА_6 не являється можливим.

Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 569 від 15.12.2021 року ОСОБА_6 будь-яким психічним захворюванням не страждає, не страждала таким і на період інкримінованого їй злочину, могла усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними і відповідати за них, усвідомлює свої дії та може керувати ними і на теперішній час.

Оцінюючи зібрані в справі і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Вину у вчиненні злочину за 1 ст. 115 Кримінального кодексу України суд вважає доведеною.

Позицію сторони захисту про те, що органом досудового слідства надана неправильна кваліфікація діям обвинуваченої ОСОБА_6 і що її діяння слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає помилковою, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Суд враховує, що між обвинуваченою ОСОБА_6 та її свекрухою тривалий час існували неприязні відносини, які із подальшим спільним проживанням лише поглиблювалися. При заподіянні тілесних ушкоджень для потерпілої обвинувачена діяла з конкретним умислом наносила удари дерев`яною шваброю по голові - життєво важливому органі, так і по інших частинах тіла. Чисельність ударів по голові (не менше двадцяти), та також по інших частинах тіла (не менше 21 удару), поведінка обвинуваченої після заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема, відсутність будь-яких дій по усуненню наслідків скоєного надання допомоги, виклику невідкладної медичної допомоги саме свідчать про спрямованість умислу обвинуваченої. Показання обвинуваченої про те, що вона лише 1 чи 2 рази вдарила потерпілу не відповідають дійсності, спростовуються встановленими дійсними обставинами справи та висновками експертиз.

Така поведінка обвинуваченої судом розцінюється як спосіб захисту.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п. 3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу обвинуваченого з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином.

Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання та попередньої роботи характеризувалася позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, є щире каяття, також пом`якшуючою обставиною суд визнає ставлення потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченої.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, слід призначити покарання в межах нижньої межі санкції ст. 115 КК України.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

До вступу вироку в законну силу обрати для ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку - 29 грудня 2022 року.

Зарахувати у строк відбування покарання період перебування під вартою з 05 грудня 2021 року по 04 лютого 2022 року.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайсуду Хмельницької області від 06 грудня 2021 року на сокиру, дерев`яну швабру, молоток, п`ять марлевих тампонів із змивами речовини бурого кольору, светр біло-блакитного кольору, штани чорного кольору, халат з візерунками, светр сірого кольору, на яких містяться плями бурого кольору.

Господарську сокиру та молоток, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВПД № 2 Шепетівського районного управління поліції, повернути потерпілому ОСОБА_4 .

П`ять марлевих тампонів із змивами речовини бурого кольору, светр біло-блакитного кольору, штани чорного кольору, халат з візерунками, светр сірого кольору, на яких містяться плями бурого кольору, одяг з трупа ОСОБА_7 , що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВПД № 2 Шепетівського районного управління поліції знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Коппію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1