Справа №949/756/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітньої обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 ,

представника уповноваженого органу Національної поліції України ОСОБА_7 ,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 13 жовтня 2020 року та за №0000127 від 20 липня 2022 року по обвинуваченню неповнолітньої:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, освіти професійно-технічної, непрацюючої, незаміжньої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2020 року близько 16 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), неповнолітня ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в одній із кімнат будинку ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , виявила на столі мобільний телефон марки "Nokia" моделі "RM-944", що належить ОСОБА_10 . Після цього, неповнолітня ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, здійснила крадіжку вищевказаного мобільного телефону, чим завдала потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 288,80 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), неповнолітня ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, 13 липня 2022 року близько 19 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), неповнолітня ОСОБА_4 , відносно якої 30 червня 2022 року до Дубровицького районного суду Рівненської області направлено матеріали кримінального провадження №0000084 від 13 жовтня 2020 року за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, перебуваючи поблизу магазину "Лілія", що в м. Дубровиця по вул. 1000-ліття Дубровиці, 1, Сарненського району Рівненської області, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, керуючись метою особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки "Tecno Spark 6 (KE7)". Даний телефон належить ОСОБА_11 , якого останній залишив на столі біля магазину "Лілія" без нагляду, в результаті чого неповнолітня ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 4268,25 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, неповнолітня ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_12 вину у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та ствердила, що 12 жовтня 2020 року біля 16 год., вона, перебуваючи в одній із кімнат будинку ОСОБА_9 , виявила на столі мобільний телефон марки "Nokia", що належить ОСОБА_10 . Після цього, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона викрала вищевказаний мобільний телефон. Також, 13 липня 2022 року біля 19 год., вона, перебуваючи поблизу магазину "Лілія", що в м. Дубровиця, Сарненського району Рівненської області, викрала мобільний телефон марки "Tecno Spark 6 (KE7)", що належить ОСОБА_11 , якого останній залишив на столі біля магазину "Лілія" без нагляду. У вчиненому неповнолітня обвинувачена щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченої не має, просить суд її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченої не має, просить суд її суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_3 надала на підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_4 письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченої.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , з огляду на докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані обвинуваченої, а також, враховуючи обставини справи, просила суд визнати неповнолітню обвинувачену ОСОБА_12 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді арешту строком на 40 (сорок) діб, за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та на підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити їй остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 104, 75 Кримінального кодексу України із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 просила суд дочку суворо не карати та обіцяла, що дочка стане на шлях виправлення та зробить для себе належні висновки.

Представники Служби у справах дітей та уповноваженого органу Національної поліції України просили суд обрати неповнолітній обвинуваченій покарання, що буде відповідати закону та не обмежувати права неповнолітньої.

Вислухавши думку учасників судового провадження, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина неповнолітньої ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, а її дії кваліфікує за частиною 1 статті 185 та частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Також вина неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінальних проваджень, а саме:

1) кримінальне провадження №0000084 від 13 жовтня 2020 року:

- протоколом огляду місця події від 13 жовтня 2020 року та ілюстративною таблицею до нього з якого вбачається, що було проведено огляд будинку ОСОБА_5 , що знаходиться в с. Селець, Сарненського району Рівненської області, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції викрадений мобільний телефон марки "Nokia" (а.п.8-9);

- постановою про приєднання речових доказів від 13 жовтня 2020 року (а.п.12);

- висновком експерта №3.2-1226/20 від 20 жовтня 2020 року з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки "Nokia" моделі "RM-944 (108)", станом на 12 жовтня 2020 року становила 288,80 грн. (а.п.17-28);

2) кримінальне провадження №0000127 від 20 липня 2022 року:

- протоколом огляду місця події від 20 липня 2022 року з якого вбачається, що місцем огляду є кабінет №14 ВП №1 Сарненського РВП. ОСОБА_13 добровільно надала для огляду мобільний телефон марки "Tecno Spark 6 (KE7)", чорного кольоу (а.п.11);

- постановою про приєднання речових доказів від 20 липня 2022 року (а.п.13);

- висновком експерта №СЕ-19/118-22/6882-ТВ від 27 липня 2022 року з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки "Tecno Spark 6 (KE7)", чорного кольору, станом на 13 липня2022 року, який був у справному стані, придбаний 06 грудня 2021 року і з того часу використовувався, становила 4268,25 грн. (а.п.21-27);

- протоколом проведення слідчого експертимену від 13 жовтня 2022 року та ілюстративною таблицею до нього з якого вбачається як саме та за яких обставин ОСОБА_4 здійснила крадіжку мобільного телефону марки "Tecno Spark 6 (KE7)" (а.п.50-53).

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 185 та частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у вчиненні яких неповнолітня ОСОБА_4 визнала себе винною, згідно статті 12 Кримінального кодексу України класифікуються, як кримінальний проступок та тяжкий злочин.

Характеризуючи особу неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона раніше несудима, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та вчинення кримінальних правопорушень неповнолітньою.

Обставини, які обтяжують покарання неповнолітньої ОСОБА_4 , у відповідності до статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлені.

Судом також досліджено досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно якої орган пробації, приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особистість неповнолітньої обвинуваченої, її спосіб життя, криміногенні фактори, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, зробив висновок про те, що виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення або обмеження волі за умов спільних зусиль неповнолітньої, її сім`ї, центру з надання соціальних послуг та сектору з питань пробації. Для недопущення вчинення повторних кримінальних правопорушень, рекомендується влаштуватися на роботу, організувати власне дозвілля, проводити роз`яснювальні бесіди виховного характеру.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх", згідно зі статтею 98 Кримінального кодексу України, до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відповідно до пункту 10 вказаної Постанови, суди при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

При призначенні неповнолітньому покарання, крім передбачених у статтях 65-67 Кримінального кодексу України обставин, суди, відповідно до частини 1 статті 103 Кримінального кодексу України, мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Також суд враховує практику Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові по справі №634/609/15-к від 01 лютого 2018 року, згідної якої поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання "може", "вправі"; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема "особа винного", "щире каяття" тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 Кримінального кодексу України), визначенні "інших обставин справи", можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 Кримінального кодексу України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

А тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченої, поведінку неповнолітньої обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, яка щиро розкаялася у вчиненому, відшкодувала завдану шкоду, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 185 та частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України, за якими кваліфікуються її дії, а саме: за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України - 40 (сорок) діб арешту, за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, суд, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважає за необхідне визначити неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Також суд вважає за можливе застосувати статті 104, 75 Кримінального кодексу України, звільнивши неповнолітню обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відшкодована в повному обсязі.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченої не обирались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 1408,92 грн., які на підставі частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, слід стягнути із законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись статтями 100, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:

- за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України - 40 (сорок) діб арешту;

- за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити неповнолітній ОСОБА_4 остаточне покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі статей 104, 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк неповнолітній ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Nokia" моделі "RM-944", що знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_10 - повернути власнику ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 ;

- мобільний телефон марки "Tecno Spark 6 (KE7)", що знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_11 - повернути власнику ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_4 .

Стягнути із законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у вказаних кримінальних провадженнях в розмірі 1408,92 грн. (одна тисяча чотириста вісім гривень 92 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1 .