печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8839/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явився

слідчого: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 13.02.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001044 від 14.05.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 (далі - слідчий) від 13.02.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001044 від 14.05.2021 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001044 від 14.05.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

18.01.2023 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Офісу Генерального прокурора з клопотанням, яке було передано до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Постановою Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 13.02.2023 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, ОСОБА_3 вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки не містить належного обґрунтування відмови у визнанні потерпілим з посиланням на конкретні факти, а, відтак, підлягає скасуванню.

16.03.2023 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про проведення судового засідання за його відсутності, в якій останній вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явилась, про день, час, місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подав заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу та слідчого.

Згідно із ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001044 від 14.05.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Постановою Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 13.02.2023 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки даних, які б вказували на завдання йому шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, слідує, що останнім належним чином дотримано вимоги ст. 110 КПК України, в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України, а отже, слідчий діяв в межах наданих йому повноважень та згідно норм чинного законодавства.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 13.02.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001044 від 14.05.2021 року слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 13.02.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001044 від 14.05.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1