Справа № 161/3578/21 Провадження №11-кп/802/559/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000009, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2022 року, щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Київської області м. Київ, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, працюючого офіціантом, проживаючого у цивільному шлюбі, зі слів маючого на утриманні малолітню доньку 2021 року народження, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України і призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_7 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто моменту затримання.
Запобіжний захід застосований обвинуваченому ОСОБА_7 у виді застави, залишено до вступу вироку в законну силу.
Визначено зарахувати ОСОБА_7 , відповідно до ст.72 КК України, в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.10.2020 по 22.01.2021, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено долю речових доказів, арештованого майна та процесуальних витрат.

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за те, що він у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP у особливо великих розмірах, а саме: через інтернет ресурс «Jan He», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про купівлю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP з метою її подальшого збуту на території м. Луцька.
Після чого, 22.10.2020 близько 18 год. 00 хв. у відділенні №8 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 42а, ОСОБА_7 , отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку, в якій знаходилось два поліетиленових пакети з кристалічними речовинами червоного кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.
В подальшому, вказану посилку з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_7 , зберігаючи при собі переніс на прилеглу територію до буд. АДРЕСА_2 , де продовжував незаконно її зберігати при собі з метою збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме до 20 год. 34 хв. 22.10.2020.
Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №969 від 23.10.2020 надана на дослідження кристалічна речовина червоного кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 125,9862 г. та відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №975 від 02.12.2020 надана на дослідження спресована кристалічна речовина червоного кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 254,88 г.
Таким чином, ОСОБА_7 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 380,8662г., що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною у особливо великих розмірах.
Таким чином, ОСОБА_7 , інкримінується незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у особливо великих розмірах, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого та правильність кваліфікації його дій, оскаржує вирок через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, вважає покарання надто суворим. Окрім того, зазначає про активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, що від часу вчинення злочину пройшов значний час, за який він не вчинив жодного правопорушення та усвідомив протиправність вчинених ним дій. Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання із застосуванням ст.69, 75 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах та кваліфікація його ж протиправних дій за ч. 3 ст. 307 КК України є правильними та ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом на предмет їх законності та обґрунтованості.
Що ж стосується тверджень обвинуваченого про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а відповідно і призначення обвинуваченому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі винного, то такі, на думку апеляційного суду, є безпідставними.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як убачається із змісту мотивувальної частини вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а також дані про його особу.
Зокрема те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, дані про його особу, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, інформації про негативну характеристику матеріали провадження не містять, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, зі слів проживає у цивільному шлюбі, є батьком малолітньої доньки 2021 року народження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, визнано щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Врахувавши усі обставини кримінального провадження, пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наведені вище дані про особу винного, його поведінку після вчинення злочинів, у тому числі й ті, на які посилається у поданій апеляційній скарзі обвинувачений, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що є у його власності, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, яке слід відбувати реально, навівши у вироку переконливі мотиви такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.
Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через суворість або призначеним через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд не вбачає.
Таке рішення суду належним чином умотивоване, а покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність призначення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді