Справа № 462/7434/22
провадження 1-кп/462/594/22
У Х В А Л А

29 грудня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001004, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стоянів Радехівського району Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2022 року до Залізничного районного суду м. Львова, у відповідності до вимог ст. ст. 291, 302 КПК України, надійшло вказане кримінальне провадження з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

При цьому до обвинувального акта з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, додані: письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 щодо визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява представника потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження; письмова заява представника потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження; матеріали досудового розслідування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, і тому підлягає задоволенню.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено наступне.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , відповідно до наказу № 47/ос від 23.11.2015 року, виданого Державним територіально-галузевим об`єднанням «Львівська залізниця» виробничого підрозділу «Львівська дистанція водопостачання», перебуваючи на посаді машиніста залізничного водопостачання регіональної ДТГО «Львівська залізниця» виробничого підрозділу «Львівська дистанція водопостачання», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька,15 (надалі підприємство), маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, не повідомив про свою відсутність на території України протягом 9-ти днів, зокрема 28.03.2016 року, 29.03.2016 року, 30.03.2016 року, 31.03.2016 року, 01.04.2016 року, 04.04.2016 року, 05.04.2016 року, 06.04.2016 року, 07.04.2016 року ОСОБА_6 , який у цей період, перебував на посаді майстра дільниці виробничого структурного підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» та являвся відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи при цьому, що табелі обліку використання робочого часу типової форми № П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто мав прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку. Як вдалося встановити, 28.03.2016 року ОСОБА_3 , таємно покинув територію України не повідомивши при цьому ОСОБА_6 , про його відсутність на робочому місці зокрема: 28.03.2016 року, 29.03.2016 року, 30.03.2016 року, 31.03.2016 року, 01.04.2016 року, 04.04.2016 року, 05.04.2016 року, 06.04.2016 року, 07.04.2016 року, внаслідок чого ОСОБА_3 бухгалтерією підприємства було нараховано на його банківську розрахункову картку від «Ощадбанк» грошові кошти. Після прибуття на територію України, 08.04.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Широкій, у м.Львові, отримав з електронного терміналу грошові кошти в сумі 1351,97 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, чим вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та спричинив підприємству майнової шкоди на суму 1351,97 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.381 КК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 ч.1 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Прокурором разом із обвинувальним актом подано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

З обвинувального акту вбачається, що з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тобто з 08.04.2016 року минуло більше трьох років.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним інших злочинів, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч.2 ст.49 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, є всі законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись п. 7 ч. 1 та ч. 6 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

Оригінал ухвали.