Справа № 761/3943/23
Провадження № 1-кс/761/2818/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000337, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, яке було вилучено 30.01.2023, в ході проведення огляду речей у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме : мобільний телефон марки «Honor 8 X» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським управлінням поліції ГУНП у м. Києвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000337, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт про те, що 26.01.2023, приблизно о 19 год. 40 хв., на території Шевченківського району, після виходу із автомобілю таксі «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_3 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вияивла відсутність мобільного телефону марки «Honor 8X» IMEi НОМЕР_1 , яким таємно заволоділа невстановлена особа, чим спрчинили майнових збитків останній.

Надалі, встановлено особу, яка викрала вказаний мобільний телефон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між тим, встановлено, що вказана особа,, після поїздки потерпілої у таксі, водієм якого останній являється, де виявив під сидінням вказаний мобільний телефон та вирішив залишити його при собі.

30 січня 2023, в ході проведення огляду речей у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено мобільного телефону марки «Honor 8 X» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , без сім картки, який належить потерпілій ОСОБА_5 , який поміщено до спец пакету № 7068931.

30 січня 2023 року слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході огляду місця події, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000337, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2023 року.

Прокурор вказує, що на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на мобільний телефон марки «Honor 8 X» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , без сім картки, які було вилучено 30.01.2023, слідчим CB Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, з метою подальшого їх збереження та не допущення їх знищення, так як вони є предметом вчинення кримінального правопорушення та мають суттєве значення по кримінальному провадженню, та їх визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 надіслав на адресу суду заяву про розгяд справи без його участі, до якого долучив докази повідомлення про дату, час та місце судового засідання володільця тимчасово вилученого майна.

Володілець тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення через слідчого до суду також не з`явився, разом з цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 30.01.2023 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно було предметом кримінального правопорушення, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000337, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 30.01.2023 року, а саме на: мобільний телефон марки «Honor 8 X» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , без сім картки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1