ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1095/23

14 квітня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.01.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , перебуваючи відповідно до рішення Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 17.11.2020 №1-22/VII «Про затвердження посади старост Новодмитрівської сільської ради», на посаді старости сіл Дмитрівка та Матвіївка, будучи зобов`язаним, відповідно до п.п. 14, 16, 18 посадової інструкції сіл Новодмитрівської об`єднаної територіальної громади», затвердженої 25.11.2020 Новодмитрівським сільським головою ОСОБА_4 , не допускати дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави, забезпечувати виконання рішень органів місцевого самоврядування територіальної громади на території внутрішньої громади, дотримуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, Регламенту Новодмитрівської сільської ради об`єднаної територіальної громади, органами місцевого самоврядування та іншими посадовими особами, внутрішньою громадою та її членами, в грудні 2022 року, перебуваючи на території с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, всупереч ордеру №23 від 29.10.2021, виданим Новодмитрівським сільським головою ОСОБА_4 , яким йому надано дозвіл на видалення дерев породи верба в кількості 9 шт., клен в кількості 11 шт., акація в кількості 12 шт., на території сільського парку, ветеринарної аптеки, церковного двору с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, а також всупереч ордеру №22 від 18.07.2022, виданим Новодмитрівським сільським головою ОСОБА_4 , яким йому надано дозвіл на видалення дерев породи клен в кількості 8 шт., на перехресті вулиць Баранника-Пушкіна с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, здійснив незаконну порубку сироростучих дерев породи: осокір 6 шт., клен 22 шт., верба 28 шт., береза 2 шт., липа 7 шт., акація 6 шт., чим спричинив значну шкоду Новодмитрівській об`єднаній територіальній громаді відповідно до висновку експерта №462/23-23 від 28.03.2023 в сумі 113328 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 356 КК України, як самоправство, тобто у самовільному, всупереч встановленому законом порядку, вчинені дій, правомірність яких оспорюється окремими громадянами, якими заподіяно значної шкоди державним інтересам.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора та заяви потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, а саме: самоправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, вчиненя дій, правомірність яких оспорюється окремими громадянами, якими заподіяно значної шкоди державним інтересам є доведеною «поза розумним сумнівом».

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, характеризується задовільно. Суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 356 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов прокурором Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Новодмитрівської сільської об`єднаної територіальної громади Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_3 про стягнення шкоди за спричинені збитки у сумі 113328 грн.

Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Вирішуючи цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 128, 129 КПК України суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь.

Частиною другою ст. 127 КПК України, встановлено що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, визначено що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

З огляду на те що, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнається обвинуваченим, шкода завдана безпосередньо внаслідок вчинення цього кримінального правопорушення, підтверджується наданими суду матеріалами, суд приходить до висновку, що цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 113328 грн. на користь держави в особі Новодмитрівської сільської об`єднаної територіальної громади Золотоніського району Черкаської області підлягає задоволенню.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов Золотоніської окружної прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Новодмитрівської сільської об`єднаної територіальної громади Золотоніського району Черкаської області матеріальну шкоду у сумі 113328,00 грн.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1