Справа № 308/2821/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місту Ужгороді угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою міста Ужгород, Закарпатської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, має на утриманні 2-х малолітніх та 2-х неповнолітніх дітей, раніше не судима у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою від 24.02.2023 суддя призначив підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2019 точний час органом досудового розслідування не встановлено, гр. ОСОБА_5 , з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дитину та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 04.03.2019, «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 04.03.2019.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в період з 01.03.2019 по 31.08.2019, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 8889,20 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 16.09.2019 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 16.09.2019 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 16.09.2019.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.09.2019 по 29.02.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 2420,76 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 02.03.2020 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 02.03.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 02.03.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.03.2020 по 31.08.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 562,96 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 15.09.2020 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 15.09.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 15.09.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.09.2020 по 28.02.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 3437,35 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 10.03.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 10.03.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 10.03.2021.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.03.2021 по 31.08.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 3961,68 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 22.09.2021 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 22.09.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 22.09.2021.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.09.2021 по 28.02.2022, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 5085,18 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 05.04.2022 року точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 05.04.2022 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 05.04.2022.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 01.04.2022 по 31.12.2022, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 9085,77 гривень.

До суду надійшла угода про визнання винуватості між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , а відтак розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку, визначеному ст.474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченою, та призначити їй покарання, погоджене сторонами угоди. Крім того, вказав на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст.470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

Обвинувачена у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, розкаялася у вчиненому та просила затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України, які роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що прокурор та обвинувачена виклали формулювання обвинувачення за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та щиро розкаялася. При цьому сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у вигляді обмеження волі строк на 2 (два) роки.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, сторони погодили призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Поряд із цим, сторонами угоди погоджено застосування щодо ОСОБА_5 ст.75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_5 роз`яснено.

У судовому засіданні обвинувачена та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, що інкриміноване обвинуваченій, за ч.1 ст.190 КК України є проступком, а за ч.2 ст.190 КК України нетяжким злочином

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч.4 ст.474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За обставин цієї справи, суд констатує, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Узгоджена міра покарання визначена з врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, встановленим ст.65 КК України, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами відповідно до вимог ст.50 КК України.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена між сторонами даного кримінального провадження, повністю відповідає встановленим кримінально-процесуальним законодавством вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2023.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом 1/одного/року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1