Справа № 632/442/23
провадження № 1-кс/632/55/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 16.03.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунарка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, українця, який має базову середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимого: 10.05.2007 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 27.05.2013 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 08.11.2015 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 16.08.2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18.11.2015 року та призначено остаточне покарання на строк 4 роки позбавлення волі, 16.08.2016 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 07.03.2023 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (вирок не набрав законної сили) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 днів у Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2023 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000087 від 16.03.2023 року, правова кваліфікація визначена за ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за корисливі кримінальні правопорушення, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2023 року близько 1500 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , перебував в гостях за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його знайомий ОСОБА_6 . Побачивши в коридорі квартири перфоратор марки «Ростех» модель ПРТ 24-7 Р, який на праві власності належить ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, переконавшись у тому, що ОСОБА_6 перебував у іншій кімнаті та не спостерігав за ним, створивши тим самим сприятливі умови для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 знаходячись в коридорі вищевказаної кварти, зі спеціального полімерного ящика, таємно, повторно, діючи в умовах воєнного стану, викрав перфоратор марки «Ростех» модель ПРТ 24-7 Р, вартістю 1450 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 16.03.2023 року близько 1530, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , перебував біля 5 під`їзду, будинок АДРЕСА_4 . Побачивши біля входу до під`їзду велосипед марки «Україна», який на праві власності належить ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, створивши тим самим сприятливі умови для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 знаходячись біля 5 під`їзду, будинок АДРЕСА_5 , таємно, повторно, діючи в умовах воєнного стану, викрав велосипед марки «Україна», вартістю 3660 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

31.03.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і його вина підтверджується певними зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали викладене. Є низка певних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи тяжкість вчиненого, незаконно впливати на свідків та потерпілих, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані письмові докази, слідчий суддя доходить подальшого висновку.

Про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 31.03.2023 слідчим СВВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру, яке відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та вручено ОСОБА_5 .

Допитаний в той же день підозрюваний, щодо обставин вчинення зазначених злочинів, вину визнав, підтвердивши викладене у повідомленні про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 18.03.2023 року, речовими доказами, які були вилучені в ході огляду місця події від 17.03.2023 у ОСОБА_5 на відкритій місцевості біля під`їзду АДРЕСА_6 , а саме: велосипед марки «Україна» та перфоратор «РОСТЕХ».

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 16.03.2023 року слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за № 0000087, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта та спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи клопотання слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує 60 днів, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд також переконався, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Окрім цього, суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, відсутність міцності соціальних зв`язків, а саме те, що він проживає не за місцем реєстрації та може змінити місце мешкання у будь-який час, також він не одружений, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини. Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2023 року засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (вирок ще не набрав законної сили). З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177, п.п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПК є дійсними.

Суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_5 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати.

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення останнім обов`язків, передбачених КПК України.

Встановлюючи розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 , суд керується вимогами ч. 4 та ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто враховує його майновий, сімейний стан та те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому розмір даної застави необхідно встановити у мінімальних межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 2684 гривні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів і обчислюється з дня її проголошення - з 03 квітня 2023 року по 01 червня 2023 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок територіального управління державної судової адміністрації України у Харківській області (рахунок UA0006674, одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, код одержувача 26281249, банк Державна казначейська служба України, МФО банку 820172 (справа №632/442/23, провадження 1-кс/632/55/23) до спливу терміну тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: Харківська область, Лозівський район с. Ржавчик, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця перебування;

-утриматися від спілкування з потерпілими та свідками поза дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши усно та письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави та подальшого невиконання обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду без поважних причин, застава звертається у дохід держави. Застава, що не була звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 05.04.2023 року о 900 годині.

Суддя:ОСОБА_1