Справа № 711/5515/22
Номер провадження 1-кп/711/512/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за розслідувань № 0001717 від 11.08.2022, у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, учасником бойових дій, депутатом не являється, групи інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.11.2021 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 близько 20 години 20 хвилин, перебуваючи біля магазину «АТБ-маркет», який розташований за адресою: вул. В. Чорновола, 69 у місті Черкаси, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв припаркований біля вищевказаного магазину велосипед «Torrent Spider», колеса 20 дюймів, вартість якого становить 2 200,00 гривень, який на праві власності належить ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_6 , сівши на вказаний велосипед, поїхав у невідомому напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2 200,00 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що дійсно він 10.08.2022 року близько 20 години, він перебував біля магазину «АТБ-маркет» де побачив велосипед, який стояв біля турніка. Біля велосипеда нікого не було. Він сів на велосипед та поїхав по своїх справах. Потім він продав велосипед за 800 гривень, кошти витратив на власні потреби. Просить вибачення у потерпілої. В скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати, в зв`язку з тим, що в нього мати похилого віку, якій він допомогає.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що їй належав велосипед. 10.08.2022 вона попросила свою дитину взяти її велосипед та поїхати в магазин «АТБ-маркет», купити продукти. Дитина поїхала, залишила велосипед біля магазину, а сама пішла за покупками. Повернувшись з магазину, вона побачила, що велосипед пропав та зателефонувала їй. Вона викликала співробітників поліції. Велосипед їй обвинувачений не повернув. Завданий збиток не відшкодував. Просила призначити покарання, визначене йому законом на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, покази якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції, допитавши потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
П.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, групи інвалідності не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав, щиро розкаявся, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинка та осудив свою поведінку, завданий потерпілій збиток не відшкодований.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 , будучи особою раніше судимою за вчинення умисного, корисливого злочину, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшуєть покарання обвинуваченого, думки потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.75, ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

При цьому суд враховує правову позицію викладену у п. 10 абз. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якої, виходячи з положень частини 2 статті 75 КК України, а також змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання є неприпустимим, а тому відсутні підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків, суд враховує норми ст.72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення протягом іспитового строку, який був призначений йому згідно із вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.11.2021 року, відповідно до якого він був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України та було призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, тому суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання, за правилами ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України.

Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, а відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про попередне ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 72 КК України ОСОБА_6 підлягає зарахуванню до строку призначеного за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 24.10.2022 до дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у встановленому законом порядку вданому кримінальному провадженні потерпілою не заявлений, що не позбавляє права останню відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженню в силу положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7, 100, 124, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності зі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.11.2021 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, застосовуючи правило ст.72 КК України суд переводить менш суворий вид покарання (2 місяці обмеження волі) в більш суворий (1 місяць позбавлення волі) виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбутого ОСОБА_6 покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2022 року до дня набрання вироком законної сили, виходячи з положень ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-диск лазерного зчитування з нанесеним наступним маркуванням: DVD-R, який долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
-чоловіччя кофта « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Черкаській області (квитанція на прийняття речового доказу №5660), повернути власнику, ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід державипроцесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням експертизи, а саме: № СЕ -19/124- 22/11348-ТВ від 21.10.2022 у розмірі 755, 12 грн..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1