Справа № 450/4590/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/649/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000462 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 17 год. 00 хв. 08.07.2021 р., а саме з моменту його фактичного затримання та обмеження у вільному пересуванні.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою засудженому ОСОБА_6 залишено без змін.

Стягнуто із ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 7435,52 грн.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 заподіяну майнову шкоду в розмірі 14951,32 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Арешт майна, а саме пари кросівок білого кольору, спортивних штанів чорного кольору, чорної футболки, білої олімпійки з капюшоном, мобільного телефону марки "Ірhоnе 6S" з сім-картою номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді від 14.07.2021 р., - скасовано.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений ОСОБА_6 , 08.07.2021 р. о 01 год 10 хв. перебуваючи на вул.Некрасова у м.Львові, маючи намір поїхати в с.Солонка Львівського району Львівської області, через оператора таксі "838" здійснив замовлення на поїздку, яке прийняв водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував транспортним засобом марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 . Здійснивши посадку до зазначеного автомобіля та приїхавши в с.Солонка Львівського району Львівської області, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив водію ОСОБА_9 про зміну своїх планів під приводом неможливості розшукати свою дівчину, а тому попросив поїхати у с.Наварія Львівського району Львівської області. 08.07.2021 р. о 01 год. 40 хв. водій ОСОБА_9 , відповідно до визначеного обвинуваченим ОСОБА_6 маршруту, привіз останнього на АДРЕСА_4 та зупинив автомобіль поблизу будинку АДРЕСА_4. В цей час обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, змістився ліворуч, тобто зайняв місце посередині заднього сидіння, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення умисного вбивства водія ОСОБА_9 , за допомогою ножа, який носив із собою, наніс 8 (вісім) ударів по тулубу потерпілого, чим спричинив множинні ножові поранення грудної клітки справа з проникненням в праву плевральну порожнину, правобічний гемоторакс, проникаюче ножове поранення черевної порожнини з децерезацією товстої кишки, заочеревинну гематому справа, які утворились від дії колюче-ріжучого предмету, були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки, потерпілий ОСОБА_9 , після отримання тілесних ушкоджень, відчинив автомобіль та втік з місця події до АДРЕСА_2 , звідки був госпіталізований у КНП "Пустомитівська центральна районна лікарня" Львівської області, де йому надали кваліфіковану медичну допомогу.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок у частині правової кваліфікації кримінального правопорушення та призначеного покарання змінити, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. В решті вирок залишити без змін.

Повторно дослідити, а також:

1.Визнати недопустимим доказом протокол затримання ОСОБА_6 від 08.07.2021 р. та вилучені в ході цієї процесуальної дії речових доказів: білих кросівок, спортивних штанів чорного кольору, чорної футболки, білої олімпійки з капюшоном, мобільного телефона «Apple IPhone» із сім-картою;

2.Визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події (автомобіля марки «BMW 318», д.н.з. « НОМЕР_2 ») від 08.07.2021 p. (Т.1, а.с. 39-45) та вилучені в ході цієї слідчої дії речові докази, перелік яких наведений у постанові про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.07.2021 p. (Т. 1, а.с. 114-117);

3.Визнати неналежним, недостовірним та недопустимим доказом висновок експерта ОСОБА_10 № 168/2021 від 29.09.2021 р (т.2 а.с.55-57).

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що сторона захисту не оспорює більшості фактичних (об`єктивних) обставин справи, зокрема того, що обвинувачений, ОСОБА_11 , 08.07.2021 р. спричинив потерпілому, ОСОБА_9 , тяжкі тілесні ушкодження. Разом з тим, категорично не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині, що стосується форми вини обвинуваченого до настання суспільно небезпечних наслідків.

Стверджує, що обвинувачений не мав умислу позбавити життя потерпілого, про що вказав на допиті в судовому засіданні місцевого суду, пояснивши що завдав ушкодження для того, аби ввести потерпілого в паніку і втекти з автомобіля, оскільки не мав коштів розрахуватися зі ОСОБА_9 за поїздку на таксі.

Звертає увагу, що в обвинувальному акті у даній справі при викладі фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення не вказаний мотив злочину, проте в мотивувальній частині вироку суд констатував, що ОСОБА_11 , заподіюючи потерпілому тілесні ушкодження, по суті керувався корисливим мотивом, адже намагався уникнути платежу.

Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення та змінив його, оскільки така фактична обставина як корисливий мотив в обвинувальному акті не зазначена і не охоплюється складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а прокурор в частині мотиву обвинувачення не змінював.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ножові поранення були завдані потерпілому у праву частину тіла, тобто не в область серця чи інших життєво важливих органів, а ніж від брелка для ключів довжиною 5 см, яким заподіяно ушкодження, за своїми параметрами не є холодною зброєю та не міг завдати істотної шкоди.

Зазначає, що після отриманих ушкоджень потерпілий міг вчиняти активні дії і самостійно пересуватися, що свідчить про те, що завдані йому ушкодження не були смертельними.

Сторона захисту звертає увагу, що ОСОБА_6 був затриманий не підчас вчинення злочину і не безпосередньо після його вчинення, а майже черезшістнадцять годинз моменту вчинення інкримінованого йому діяння і на значній відстані від місця його вчинення (у іншому населеному пункті), тому, на думку апелянта, затримання ОСОБА_6 могло здійснюватись виключно на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу в порядку ст. 191 КПК України, відтак підстав для затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України небуло.

Також вказує на недопустимість як доказу протоколу огляду місця події(автомобіля марки «BMW 318», д.н.з. « НОМЕР_2 ») від 08.07.2021 р., з огляду на те, що володілець автомобіля, потерпілий ОСОБА_9 , який на момент огляду місця події не був його власником, а лише користувачем за довіреністю, не надавав працівникам поліції попередньої письмової згоди на проникнення в салон автомобіля, тому, на думку апелянта, за відсутності відповідної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, протокол цієї слідчої дії та вилучені під час її проведення речові докази, є очевидно недопустимими доказами.

Водночас захисник наголошує на неналежності, недостовірності та недопустимості як доказувисновку експерта № 168/2021 від 29.09.2021 р. з тих підстав, що у висновку експерта ОСОБА_10 № 113/2021 від 13.07.2022 (Т.2, а.с. 55-57) в якому на с.2,3 зазначається, що за обставинами справи, зокрема зі слів потерпілого ОСОБА_9 та відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 885 КНП ГІРР «ПЦРЛ» гр. ОСОБА_9 йому було завдано 5 (п`ять) колото-ріжучих ран, а в додатковому висновку цього ж експерта № 168/2021 від 29.09.2021 (Т.2, а.с. 210-217) на с. 6-7 вказується, що рубців від ножових поранень (ударів) було вже не п`ять, а 8 (вісім).

Разом з тим, сторона захисту звертає увагу, що у протоколах допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2021 р. та від 19.08.2021 р. та відеозаписі - додатку до протоколу слідчого експерименту за його участі від 19.08.2021 p. (Т.З, а.с. 139-143) потерпілий спочатку вказував, що йому завдано 3, а потім - що 5 ушкоджень (ударів), а не 8, як вказує експерт.

Стверджує, що з цих підстав висновок експерта № 168/2021 від 29.09.2021 р. є неналежним, недостовірним та недопустимим доказом, оскільки достовірно не підтверджує вказану в обвинувальному акті (після зміни обвинувачення) кількість тілесних ушкоджень й при складенні вказаного висновку експерта було допущено порушення процесуальної форми.

Вважає, що судом безпідставно не враховано як обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, зважаючи на те, що під час допиту в суді ОСОБА_6 частково визнав свою вину (у завданні тяжкого тілесного ушкодження), висловив щирий жаль про вчинене, сказав, що засуджує свій вчинок, попросив пробачення у потерпілого, частково визнав цивільний позов, що на думку захисника свідчить про наявність щирого каяття.

На переконання апелянта, місцевий суд необґрунтовано не врахував активне сприяння розкриттю злочину як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні брав участь у всіх можливих слідчих та інших процесуальних діях, де детально показав як вчиняв злочин.

Сторона захисту вважає, що вказані в апеляційній скарзі обставини свідчать про те, що існують підстави для зміни кваліфікації дій обвинуваченого, ОСОБА_6 в бік покращення його становища шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин (ч. 1 ст. 121 КК України) та обрання йому покарання в межах санкції відповідної статті у виді позбавлення волі на строк 5 (сім) років.

Заслухавши доповідача, виступ захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, виступ прокурора ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно положення ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у встановленому порядку, дослідженими у судовому засіданні та проаналізованими судом першої інстанції доказами, яким суд дав належну оцінку, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , даними в судовому засідання про те, що він працював водієм таксі та 08.07.2021 р. близько о 01 год 10 хв. отримав замовлення. Прибувши на автомобілі марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 у м.Львові на вул.Некрасова він взяв пасажира, який здійснив посадку на заднє пасажирське сидіння з правої сторони. Спочатку вони поїхали в с.Солонка Львівського району Львівської області, а в подальшому за вказівкою обвинуваченого у с.Наварія Львівського району Львівської області, де заїхали у вуличку, розвернулись і зупинились. Під час зупинки він розстебнув пас безпеки, подивився у дзеркало заднього виду і побачив, що обвинувачений сидить посередині пасажирського сидіння. Після цього обвинувачений розпочав наносити йому удари ножем по тілу, а він намагався відчинити двері водія, щоб вибігти на вулицю. Весь цей час обвинувачений наносив йому удари ножем по тілу. Вибігши з автомобіля на відстань приблизно 10 м. він зупинився та оглянувся. В салоні автомобіля було ввімкнуте освітлення та обвинувачений сидів на задньому пасажирському сидінні. Він побіг далі, перелазив через огорожу, стукав у будинки, однак йому ніхто не відчиняв. На дорозі він намагався зупинити попутні автомобілі, які не зменшуючи швидкості продовжували рух. Після цього він сів на узбіччя дороги і побачив, що біля нього зупинились невідомі автомобілі. Люди почали надавати йому медичну допомогу і він втратив свідомість. В подальшому його було доставлено у КНП "Пустомитівська центральна районна лікарня" Львівської області, де йому надали кваліфіковану медичну допомогу. Кількість ударів по його тілу, які йому наносив обвинувачений, він не рахував, однак їх було не менше 5 (п"яти). На досудовому розслідуванні він стверджував, що ударів було 5 (п"ять), однак це ті, рани від яких він бачив на передній частині його тіла. На задній частині його тіла також були рани від ударів, однах їх кількість він порахувати не мав змоги. Він зустрічався з батьком обвинуваченого щодо відшкодування завданих йому збитків, однак вони не дійшли згоди в частині суми грошових коштів;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні про те, що він керуючи власнив автомобілем рухався вночі 08.07.2021 р. у с.Наварія Львівського району Львівської області. Попереду нього рухався інший легковий автомобіль, який почав зупинятись. Він також включив аварійну світлову сигналізацію та здійснив зупинку, оскільки побачив на узбіччі невідомого чоловіка тіло якого в районі живота, а також одяг були в крові. З мобільного телефону він викликав швидку допомогу, до приїзду якої вказаний чоловік втратив свідомість. Спільно з іншими людьми вони надавали потерпілому необхідну медичну допомогу. На місце пригоди приїхав автомобіль швидкої допомоги і потерпілий повідомив медичним працівникам обставини отримання ним тілесних ушкоджень, зокрема, що в належному йому автомобілі таксі його "підрізав" пасажир, який сидів позаду, та його мобільний телефон також залишився у вказаному транспортному засобі. Після того як потерпілого забрали в лікарню, асфальтоване покриття на місці пригоди було у крові. У нього в автомобілі знаходився відеореєстратор, інформацію з якого ним було надано працівникам поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , даними в судовому засіданні про те, що вночі 08.07.2021 р. у с.Наварія Львівського району Львівської області, вона в якості пасажира рухалась у автомобілі, яким керував свідок ОСОБА_12 . Попереду них рухався інший легковий автомобіль, який почав зупинятись. Вони також включили аварійну світлову сигналізацію та здійснили зупинку, оскільки побачили на узбіччі невідомого чоловіка тіло якого в районі живота, а також одяг були в крові. Потерпілий розповідав, що в належному йому автомобілі таксі його "підрізав" пасажир, який сидів позаду, та його мобільний телефон також залишився у вказаному транспортному засобі, а ударів по його тілу було приблизно 5 (п"ять). Оскільки у неї медична освіта, а саме акушерська справа, то вона надавала потерпілому необхідну медичну допомогу. Водій іншого автомобіля в цей час стояв поблизу них. З працівниками швидкої допомоги і потерпілим вона поїхала у медичний заклад, де лікарі їй повідомили, що якби ще пройшов деякий час, то особу ОСОБА_9 вони б вже не спасли;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , даними в судовому засіданні 05.01.2022 р. іншому складу суду, які відтворено з цифрового носія та заслухано 23.05.2022 р. про те, що пам"ятку про права і обов"язки нею отримано, їй все зрозуміло, її попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від дачі свідчень та дачу завідомо неправдивих свідчень, а також роз"язнено ст.63 Конституції України. З обвинуваченим ОСОБА_6 вона знайома близько 4 місяців. Познайомили вони в соціальних мережах і ніколи в живу один одного не бачили. Вночі 08.07.2021 р. обвинувачений ОСОБА_6 телефонував їй на мобільний телефон і казав, що їде на таксі до місця її проживання у с.Наварія Львівського району Львівської області, грошей не має, а також просив щоб вона вийшла. Оскільки обвинувачений не знав її точного місця проживання, то вона повідомила йому що виходити нікуди не буде. Приблизно через 15 хв. обвинувачений знову їй зателефонував на мобільний телефон і повідомив, що "підрізав" водія таксі, перебуває у стані алкогольного сп"яніння, втікає по полю, а також з"ясовував у неї, які поблизу є села, зокрема населені пункти. Дослівно він їй повідомив, що "пирнув таксиста". В подальшому їй стало відомо, що вказана подія відбулась на відстані приблизно 200 м. від місця її проживання. Жодних розмов між нею та обвинуваченим про необхідність оплати послуг таксі не було;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000462 від 08.07.2021 р. та реєстраціями, згідно яких внесено 08.07.2021 р. в ЄРДР інформацію за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України щодо обставин спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень невідомою особою чоловічої статі, який місце події залишив та скрився у невідомому напрямку;

-заявою ОСОБА_15 від 08.07.2021 р., згідно якої надано згоду працівникам поліції на огляд території подвір"я за адресою АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду місця події з фототаблицею від 08.07.2021 р., згідно яких на території подвір"я, в тому числі огорожі, хвіртці за адресою АДРЕСА_2 , а також поблизу нього, виявлено значну кількість речовини бурого кольору, змиви яких вилучено;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.07.2021 р., згідно якої 2 змиви речовини бурого кольору з бордюру автодороги, 3 змиви речовини бурого кольору з хвіртки, бордюру і бруківки подвір"я, 2 змиви речовини бурого кольору з огорожі під час огляду місця від 08.07.2021 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

-протоколом огляду місця події з додатком, схемами, фототаблицею та відеозаписом, який оглянутий в судовому засіданні, від 08.07.2021 р., згідно яких оглянуто транспортний засіб марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 , в тому числі його салон, що розташований на вул.Садівнича с.Наварія Львівського району Львівської області, з яких вилучено змиви, сліди рук, мікрооб"єкти, запахові і пилові сліди та групу об"єктів;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.07.2021 р., згідно якої змив речовини бурого кольору із лівого порогу водійської дверки, змив речовини бурого кольору із асфальтного покриття біля водійської дверки, змив речовини бурого кольору із асфальтного покриття біля автодороги Львів-Пустомити по вул.Львівській, змив із пластикової панелі з дверки водія, змив із внутрішньої ручки відмикання дверей водія, змив із керма, змив із важеля передач, змив із зовнішньої ручки правої пасажирської дверки, змив із внутрішньої ручки відкриття дверей правої пасажирської дверки, змив із кнопки бордачка, змив із кнопки склопіднімача, змив із підлокотника, змив із зовнішньої сторони ручки задньої правої дверки, змив із внутрішньої ручки задньої правої дверки, змив із ручки склопіднімача задньої правої дверки, змив із зовнішньої сторони ручки задньої лівої дверки, змив із внутрішньої сторони ручки задньої лівої дверки, змив із склопіднімача задньої лівої дверки, запаховий слід із сидіння водія, запаховий слід із заднього сидіння з лівої сторони, запаховий слід із заднього сидіння з правої сторони, запаховий слід із переднього пасажирського сидіння, білий конверт із календариком з рукописними надписами, пачка сигарет "LM", дезодорант із надписом "Old spice" 150 мл, пластиковий антисептик, календарик з рукописними написами, чек Ашан, светр помаранчевий, 2 рукави синього кольору, ключ та магнітний ключ, магнітна фігурка з надписом "Тахі", фрагмент пилового сліду низу взуття із задньої правої дверки, мобільний телефон "Lenovo" із бордачка - пакет № НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 240 грн. із панелі приладів, мікрооб"єкти з переднього пасажирського сидіння, мікрооб"єкти із заднього сидіння з правої сторони, мікрооб"єкти із заднього сидіння з лівої сторони, килимок з-під заднього сидіння з лівої сторони, килимок з-під заднього сидіння з правої сторони, килимок з-під пасажирського сидіння, килимок з-під сидіння водія, гарнітура "Bluetooth", паспорт про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, 7 слідів рук (1-4 із задньої правої дверки, 5 - із задньої лівої дверки, 6 - з передньої правої дверки; 1 слід руки з правої передньої дверки на дактилоплівку), гарнітура-блютуз, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, автомобіль марки "БМВ 318" номерний знак НОМЕР_2 і ключ до нього вилучені під час огляду місця від 08.07.2021 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

-протоколом огляду місця події з фототаблицею від 08.07.2021 р., згідно яких в приміщенні КНП "Пустомитівська центральна районна лікарня" Львівської області за адресою Львівська обл., м.Пустомити, вул.Грушевського, 7, виявлено одяг потерпілого ОСОБА_9 , який вилучено;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.07.2021 р., згідно якої кеди синього кольору 42 розміру із слідами речовини бурого кольору, футболка розрізана салатового кольору із слідами речовини бурого кольору, шорти розрізані коричневого кольору із слідами речовини бурого кольору вилучені під час огляду місця від 08.07.2021 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

-відповіддю фізичної особи-підприємця ОСОБА_16 від 08.07.2021 р., згідно якої 08.07.2021 р. о 01:11:21 з телефонного номера НОМЕР_1 прийнято до виконання водієм транспортного засобу марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 замовлення на перевезення автомобілем "ТАХІ838" за маршрутом вул.Миколи Некрасова, 49 - с.Солонка;

-протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2021 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 08.07.2021 р., згідно якого 08.07.2021 р. о 17 год. 00 хв. у м.Львові на вул.Городоцькій, 173, затримано обвинуваченого ОСОБА_6 у якого в подальшому вилучено належний йому одяг;

-ухвалою слідчого судді від 09.07.2021 р., згідно якої обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.07.2021 р., згідно якої пара кросівок білого кольору, спортивні штани чорного кольору, чорна футболка, біла олімпійка з капюшоном, мобільний телефон марки "Ірhоnе 6S" з сім-картою номер НОМЕР_1 вилучені під час затримання 08.07.2021 р. особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

-ухвалою слідчого судді від 14.07.2021 р., згідно якої накладено арешт на пару кросівок білого кольору, спортивні штани чорного кольору, чорну футболку, білу олімпійку з капюшоном, мобільний телефон марки "Ірhоnе 6S" з сім-картою номер НОМЕР_1 ;

-заявою потерпілого ОСОБА_9 від 12.07.2021 р., згідно якої останній добровільно долучає до матеріалів кримінального провадження світлокопії медичної карти №885 на 46 аркушах стаціонарного хворого, заведеної на його ім"я 08.07.2021 р., яка ним отримана на його запит у медичну установу;

-протоколом огляду предметів від 12.07.2021 р., згідно якого оглянуто 46 аркушів світлокопії медичної карти №885, заведеної 08.07.2021 р., стаціонарного хворого ОСОБА_9 ;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 12.07.2021 р., згідно якої 46 аркушів світлокопії медичної карти №885, заведеної 08.07.2021 р., стаціонарного хворого ОСОБА_9 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

-висновком експерта №113/2021 судово-медичної експертизи, яка розпочата 12.07.2021 р. та закінчена 13.07.2021 р., якою встановлено, що при огляді та з представлених медичних документів у потерпілого ОСОБА_9 виявлено множинні ножові поранення грудної клітки справа з проникнення в праву плевральну порожнину, правобічний гемоторакс, проникаюче ножове поранення черевної порожнини з децерезацією товстої кишки, заочеревинну гематому справа. Дані тілесні ушкодження утворились незадовго до звернення потерпілого за медичною допомогою, імовірно 08.07.2021 р. від дії колюче-ріжучого предмету, яким могли бути удари ножем, були небезпечними для життя в момент заподіяння, згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" пункту 2.1.3.й, пункту 2.1.3.к, наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, не могли утворитися при падінні з висоти власного росту. Так як рани розташовані по різних поверхнях тіла, слідує, що в момент їх отримання потерпілий знаходився в різних положеннях і встановити саме в яких по судово-медичним даним не надається можливим. Ушкоджень, які б свідчили про самозахист потерпілого, при експертизі не виявлено;

-висновком експерта №СЕ-19/114-21/12578-Д з ілюстративною таблицею від 23.07.2021 р., якими встановлено, що п"ять слідів рук, відкопійованих на відрізках прозорих липких стрічок №1, №2, №3, №5 та №6 на таблиці №1, а також слід долоні, що відкопійований на фрагменті світлої дактилоплівки, відповідно максимальними розмірами 22x16мм, 18x11мм, 17x12мм, 60x24мм, 23x16мм та 54x70мм, вилучені 08.07.2021 р. при огляді автомобіля в с.Наварія, Львівського району, є придатні для ідентифікації особи, а слід пальця руки що відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки №4 на таблиці №1, максимальними розмірами 25x11мм, вилучений там само, для ідентифікації особи є непридатний. П"ять слідів рук, що відкопійовані на відрізках прозорих липких стрічок №1, №2, №3, №5 та №6 на таблиці №1, а також слід долоні, що відкопійований на фрагменті світлої дактилоплівки залишені не обвинуваченим ОСОБА_6 , а іншою особою (особами). Порівняльне дослідження сліду пальця руки що відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки №4 на таблиці №1 з відбитками пальців рук на дактилоскопічній карті обвинуваченого ОСОБА_6 не проводилось, оскільки вказаний слід є непридатним для ідентифікації особи;

-висновком експерта №СЕ-19/114-21/12523-ТР від 22.07.2021 р., яким встановлено, що слід структури матеріалу вилучений 08.07.2021 р., під час огляду автомобіля "БМВ-318", що належить потерпілому ОСОБА_9 , максимальними поперечними розмірами 68x46мм, що відкопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки максимальними розмірами сторін 180x67мм, - не був визнаний слідом низу взуття, однак придатний для встановлення групової приналежності слідоутворюючої поверхні (слідоутворюючого об"єкту) за типом візерунку. Питання, чи придатний слід для ідентифікації конкретної слідоутворюючої поверхні (слідоутворюючого об"єкту) буде вирішуватись при наданні, для проведення порівняльного дослідження ймовірної поверхні, якою даний слід міг бути залишений. Вирішити питання "Які родові ознаки сліду взуття, який був вилучений при огляді місця події?" на момент дослідження не виявляється можливим, оскільки даний слід структури матеріалу на момент дослідження не був визнаний слідом низу підошви взуття. Відповісти на питання "До якого типу взуття належить залишений низ взуття на місці події?" не вирішувалось, оскільки слід структури матеріалу максимальними поперечними розмірами 68x46мм, що відкопійований на один відрізок темної дактилоплівки максимальними розмірами сторін 180x67мм, не був визнаний слідом низу підошви взуття, а також підошви для взуття є продуктом масового виробництва і можуть кріпитися на взуття різних моделей і фасонів та у зв"язку з відсутністю в Україні ДСТУ по взуттю. Вирішити питання "До якого розміру взуття належить залишений низ взуття на місці події?" на момент дослідження не виявляється можливим, оскільки слід структури матеріалу максимальними поперечними розмірами 68x46мм, який відкопійований на відрізок темної дактилоскопічної плівки максимальними розмірами сторін 180x67мм на момент дослідження не був визнаний слідом низу підошви взуття, а також даний слід відобразився неповно, частково, обмежених розмірів;

-висновком експерта №СЕ-19/114-21/12518-ФХД з ілюстративною таблицею від 28.09.2021 р., якими встановлено, що на фрагменті прозорої безбарвної липкої плівки, що міститься в номерному полімерному пакеті Національної поліції України 7180088, на котру згідно постанови про призначення судової експертизи вилучено та виявлено мікрооб"єкти із лівої сторони заднього сидіння під час огляду місця події 08.07.2021 р. автомобіля марки "БМВ 318" номерний знак НОМЕР_2 за адресою Львівська обл., с.Наварія, вул.Садівнича, 55, виявлено та вилучено вісім волокон бавовни та дванадцять хімічних волокон. На фрагменті прозорої безбарвної липкої плівки, що міститься в номерному полімерному пакеті Національної поліції України 7180089, на котру згідно постанови про призначення судової експертизи вилучено та виявлено мікрооб"єкти із правої сторони заднього сидіння під час огляду місця події 08.07.2021 р. автомобіля марки "БМВ 318" номерний знак НОМЕР_2 за адресою Львівська обл., с.Наварія, вул.Садівнича, 55, виявлено та вилучено двадцять шість волокон бавовни та вісім хімічних волокон, а також чотири мікрооб"єкта схожих на волосся сірого кольору та мікрооб"єкт схожий на волосся чорного кольору. На фрагменті прозорої безбарвної липкої плівки, що міститься в номерному полімерному пакеті Національної поліції України 7180094, на котру згідно постанови про призначення судової експертизи вилучено та виявлено мікрооб"єкти із переднього пасажирського сидіння під час огляду місця події 08.07.2021 р. автомобіля марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 за адресою Львівська обл., с.Наварія, вул.Садівнича, 55, виявлено та вилучено двадцять шість волокон бавовни та вісімнадцять хімічних волокон. Виявлені волокна-нашарування придатні для проведення порівняльного дослідження на рівні родової належності;

-висновком експерта №1032/2021-ім судово-медичної експертизи, яка розпочата 14.07.2021 р. та закінчена 15.07.2021 р., якою встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

-висновком експерта №1033/2021-ім судово-медичної експертизи, яка розпочата 14.07.2021 р. та закінчена 15.07.2021 р., якою встановлено, що кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

-висновком експерта №1044/2021-ім судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 27.07.2021 р. та закінчена 30.07.2021 р., якими встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. У слідах на семи марлевих тампонах зі змивами речовини вилученої з подвір"я ОСОБА_15 локація №10 (об"єкт №1), з хвіртки (об"єкт №2), із бордюру подвір"я ОСОБА_15 локація №11 (об"єкт №3), із забору з внутрішньої сторони локація №12 (об"єкт №4), із забору з зовнішньої сторони локація №13 (об"єкт №5), із бордюру локація №2 (об"єкт №6), із бордюру локація №5 (об"єкт №7), вилучених під час огляду місця події в с.Наварія на вул.Львівська, - виявлена кров людини та антигени А, Н за ізосерологічною системою АВО, що можуть походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти - В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 ;

-висновком експерта №1043/2021-ім судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 28.07.2021 р. та закінчена 11.08.2021 р., якими встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. У слідах речовини зі змивом з порогу дверей водія (фото №1) (об"єкт №1), із асфальтного покриття біля дверей водія (фото №2) (об"єкт №2), із асфальтного покриття біля автодороги Львів-Пустомити, вул.Львівська (фото №7) (об"єкт №3), вилученої при огляді місця події, а саме автомобіля марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_4, знайдена кров людини і антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, яка може походити від будь- якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 , і не може походити від обвинуваченого ОСОБА_6 . У змивах речовини із зовнішньої сторони ручки правої пасажирської дверки (фото №19) (об"єкт №4), із важіля передач (фото №15) (об"єкт №5), із кнопки бардачка (фото №21) (об"єкт №6), із керма автомобіля (фото №14) (об"єкт №7), із внутрішньої ручки відкривання задніх лівих дверей (фото №35) (об"єкт №8), із задньої правої ручки відкриття дверей із внутрішньої сторони (фото №30) (об"єкт №9), із кнопки склопіднімача (фото №22) (об"єкт №10), із внутрішньої ручки відкриття передньої дверки (фото №20) (об"єкт №11), із лівої задньої дверки ззовні (фото №34) (об"єкт №12), із пластикової панелі дверки водія (фото №10) (об"єкт №13), із внутрішньої ручки відмикання дверей водія (фото №11) (об"єкт №14), із ручки склопідіймача задніх лівих дверей (фото №36) (об"єкт №15), із ручки задньої правої дверки зовнішньої сторони (фото №29) (об"єкт №16), із ручки склопідіймача задньої правої дверки (фото №31) (об"єкт №17), із підлокітника (фото №23) (об"єкт №18), вилученої при огляді місця події, а саме автомобіля марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_3 , крові не знайдено;

-висновком експерта №1041/2021-ім судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 27.07.2021 р. та закінчена 30.07.2021 р., якими встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. У слідах на футболці (об"єкти №№1,2,3,4,5,6), на шортах (об"єкти №№7,8,9,10,11), на шнурівках (об"єкти №№12,13), на парі кедів (об"єкти №№14,15,16,17,18,19,20) - речах потерпілого ОСОБА_9 , вилучених із Пустомитівської ЦРЛ, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, що може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 . У слідах на футболці (об"єкти №№1,2,3,4,5,6), на шортах (об"єкти №№7,8,9,10,11), на шнурівках (об"єкти №№12,13), на парі кедів (об"єкти №№14,15,16,17,18,19,20) - речах потерпілого ОСОБА_9 , вилучених із Пустомитівської ЦРЛ, - слини не виявлено;

-висновком експерта №1042/2021-ім судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 30.07.2021 р. та закінчена 03.08.2021 р., якими встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В слідах на олімпійці обвинуваченого ОСОБА_6 (об"єкти №№11,12) виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, та супутнім антигеном Н, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 і не може походити від обвинуваченого ОСОБА_6 . Слини в цих слідах не знайдено. В слідах на футболці (об"єкт №1), олімпійці (об"єкти №№2,3,4,5,6,7,8,9,10,13), спортивних штанах (об"єкт №14), парі кросівок (об"єкт №15), - речах обвинуваченого ОСОБА_6 слідів крові та слини не знайдено;

-висновком судово-психіатричного експерта №395 від 03.08.2021 р., яким встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 в період інкримінованих йому дій та на момент огляду психічним захворюванням не страждав і не страждає, міг та може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-висновком експерта №СЕ-19/102-21/11432-БД з ілюстративною таблицею від 20.09.2021 р., якими встановлено, що зразки запаху, вилучені 08.07.2021 р. під час огляду місця події автомобіля марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився за адресою АДРЕСА_4, із поверхні задніх сидінь (правого та лівого) - наявні та придатні для ідентифікації особи. Зразки запаху, вилучені 08.07.2021 р. під час огляду місця події автомобіля марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився за адресою АДРЕСА_4, із поверхні водійського та переднього пасажирського сидіння - наявні та непридатні для ідентифікації особи;

-висновком експерта №191/2021-мк судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 30.08.2021 р. та закінчена 01.09.2021 р., якими встановлено, що на одязі потерпілого ОСОБА_9 у відділенні судово-медичної криміналістики на передку справа та на правому рукаві футболки справа було виявлено 4 колото-різаних пошкодження (№№3,4,5,6 на фототаблиці) та групу з трьох колото-різаних пошкоджень (№7 на фототаблиці), на спинці футболки справа було виявлено 2 колото-різаних пошкодження (№1 та №2 на фототаблиці) та на задній половинці шортів зліва 1 колото-різане пошкодження. Колото-різані пошкодження на футболці утворились від дії гострого плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав як мінімум одне досить гостре лезо, більш конкретно встановити тип заточки не надається можливим у зв"язку з поганими слідосприймаючими властивостями трикотажу. Колото-різане пошкодження на шортах утворилось від дії гострого плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне досить гостре лезо та обух. Також на футболці та шортах було виявлено розрізи поєднані з розривами, які наймовірніше були заподіяні при зніманні одягу під час надання медичної допомоги. Крім того на футболці, шортах та кедах було виявлено велику кількість наскрізних пошкоджень у вигляді дефектів тканини та написи, які найімовірніше були заподіяні під час проведення дослідження у відділенні судово-медичної імунології. Ділянки колото-різаних пошкоджень на передку футболки справа, на спинці футболки справа та на правому рукаві відповідають ділянкам колото-різаних пошкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_9 на грудній клітці справа та на правому плечі. Колото-різане пошкодження на задній половинці шортів зліва може відповідати за локалізацією рані на тілі потерпілого ОСОБА_9 в поперековій ділянці справа, оскільки відсутній опис точної локалізації даної рани, а також враховуючи здатність шарів одягу до певного зміщення відносно поверхні тіла, отже можна припустити що під час заподіяння даних пошкоджень одяг міг зміститись;

-висновком експерта №168/2021 судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 27.09.2021 р. та закінчена 29.09.2021 р., якими встановлено, що при додатковому огляді у потерпілого ОСОБА_9 виявлено по середній лінії живота післяопераційний рубець, по задній поверхні правого надпліччя рубець, на задній поверхні грудної клітки справа на рівні 8 ребра по задній аксілярній лінії післяопераційний рубець, нижче на задній поверхні грудної клітки справа та на попереку справа група з 3 рубців, на передній поверхні грудної клітки справа на рівні 3 ребра рубець, нижче в 2 см післяопераційний рубець, на передній поверхні грудної клітки справа по білягрудинній лінії на рівні 5 ребра рубець, на животі справа нижче реберної дуги рубець, на животі справа нижче пупка рубець. Рубець по середній лінії живота, а також невизначеної форми 2 рубці на задній поверхні грудної клітки справа на рівні 8 ребра по задній аксілярній лінії та на передній поверхні грудної клітки справа є наслідками оперативного втручання. Крім того виявлено 8 продовгуватої форми рубців, які могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_9 під час допиту та під час проведення слідчого експерименту, а саме внаслідок ударів колюче-ріжучим предметом (ножем). Згідно показів перший удар прийшовся по задній поверхні правого надпліччя (таблиця до "Висновку експерта" - №1), потім було нанесено 4 удари по правій передній поверхні тіла (таблиця до "Висновку експерта" - №№2,3,4,5) і коли потерпілий намагався вийти з автомобіля ще 3 удари, що розташовані на задній поверхні грудної клітки справа та на попереку справа (таблиця до "Висновку експерта" - №№6,7,8). Виявлені при додатковому огляді у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, про які вказує обвинувачений ОСОБА_6 під час допиту та під час проведення слідчого експерименту, з яких відомо, що він почав наносити удари по тілу водія з правої сторони, сидячи поміж сидінь ззаду, а відповідно ушкодження, які виявлені на тілі потерпілого, знаходяться по правій поверхні тіла;

-висновком експерта №СЕ-19/102-21/14012-БД з ілюстративною таблицею від 11.10.2021 р., якими встановлено, що в ході одорологічного дослідження на запахових слідах вилучених 08.07.2021 р. з поверхні задніх сидінь (правого та лівого) автомобіля марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 , наявні запахові сліди, які походять від обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду речей із відеоінформацією та відеозаписом з відеореєстратора, який оглянутий в судовому засіданні, від 29.07.2021 р., згідно яких підтверджено показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 ;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 29.07.2021 р., згідно якої відеозапис з відеореєстратора на оптичному компакт-диску визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

-протоколом огляду предметів від 30.07.2021 р. з фототаблицею, згідно яких оглянуті довіреність ННТ 078051 (№251) від 19.02.2019 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки "БМВ-318" номерний знак НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_5 , видане на ім"я потерпілого ОСОБА_9 , 5 пластикових карток, які вилучені під час огляду місця події від 08.07.2021 р., зокрема транспортного засобу марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 , в тому числі його салону;

-протоколом огляду предметів від 10.08.2021 р. з фототаблицею, згідно яких оглянуті мобільний телефон марки "Ірhоnе 6S" з сім-картою номер НОМЕР_1 , банківська карта "Sportbank" № НОМЕР_6 та частина аркушу білого кольору із заголовком "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" вилучені під час затримання 08.07.2021 р. особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 ;

-заявою потерпілого ОСОБА_9 від 19.08.2021 р., згідно якої останній добровільно долучає до матеріалів кримінального провадження виписку-епікриз №2046/п від 18.08.2021 р. ЛРФКДЦ Клініки таракальної хірургії на 2 аркушах;

-випискою-епікриз №2046/п від 18.08.2021 р. ЛРФКДЦ Клініки таракальної хірургії на 2 аркушах;

-протоколом огляду предметів від 19.08.2021 р., згідно якого оглянуто виписку-епікриз №2046/п від 18.08.2021 р. ЛРФКДЦ Клініки таракальної хірургії на 2 аркушах;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19.08.2021 р., згідно якої виписку-епікриз №2046/п від 18.08.2021 р. ЛРФКДЦ Клініки таракальної хірургії на 2 аркушах визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

-розпискою потерпілого ОСОБА_9 від 19.08.2021 р., згідно якої йому повернуто транспортний засіб марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 , ключ з пультом сигналізації, блютуз-гарнітуру, обгортку для документів з посвідченням водія, технічним паспортом та довіреністю, 5 (п"ять) пластикових карток, грошові кошти в сумі 240,00 грн., календарик з рукописним надписом і чек "Ашан", календарик з рукописним надписом, мобільний телефон "Lenovo" моделі А5000, магнітну фігурку з надписом "Тахі", пачку з-під сигарет, банку з-під антисептика "Old spice", ключ та магнітний ключ, светр помаранчевий, 2 рукави синього кольору, 4 (чотири) резинових килимки до автомобіля;

-протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом, який оглянутий в судовому засіданні, від 19.08.2021 р., згідно яких потерпілий ОСОБА_9 відтворив та показав обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення, яке мало місце 08.07.2021 р.;

-карткою виклику швидкої медичної допомоги від 08.07.2021 р. потерпілому ОСОБА_9 ;

-ухвалою слідчого судді від 31.08.2021 р., згідно якої обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою;

-протоколами проведення слідчого експерименту від 03.09.2021 р. з відеозаписом, який оглянутий в судовому засіданні, і фототаблицею, згідно яких обвинувачений ОСОБА_6 відтворив та показав обставини вчинення щодо потерпілого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке мало місце 08.07.2021 р., а також вказав місце, де він викинув ніж;

-ухвалою слідчого судді від 29.09.2021 р., згідно якої обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою;

-протоколом огляду предметів з фототаблицею від 26.10.2021 р., згідно яких оглянуто взірець крові потерпілого ОСОБА_9 , 2 марлеві тампони із змивами з рук обвинуваченого ОСОБА_6 , залишки 7 (семи) марлевих тампонів зі змивами речовини бурого кольору - крові потерпілого ОСОБА_9 , 18 (вісімнадцять) залишків марлевих тампонів зі змивами, які здійснені при огляді місця події автомобіля потерпілого, таблицю №1 до протоколу огляду місця події від 08.07.2021 р., дактилокарту обвинуваченого ОСОБА_6 та фрагмент світлої дактилоплівки, фрагмент темної дактилоплівки і первинне упакування, волокна-нашарування, вилучені під час огляду місця події автомобіля потерпілого, та первинні упакування, фланелеві серветки і первинні упакування, банку-сховище з 2 (двома) фланелевими серветками і первинне упакування, банку-сховище з 2 (двома) фланелевими серветками та первинне упакування, 2 (два) відрізки марлевих бинтів та первинне упакування, 2 (два) чорні поліетиленові пакети, горловини яких зав`язані ниткою чорного кольору, з одягом обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме спортивні штани чорного кольору, футболка чорного кольору, олімпійка з капюшоном білого кольору, кросівки білого кольору, одяг потерпілого ОСОБА_9 , а саме кеди синього кольору 42 розміру із слідами речовини бурого кольору, розрізану футболку салатового кольору із слідами речовини бурого кольору, розрізані шорти коричневого кольору із слідами речовини бурого кольору;

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 26.10.2021 р., згідно якої взірець крові потерпілого ОСОБА_9 , 2 марлеві тампони із змивами з рук обвинуваченого ОСОБА_6 , залишки 7 (семи) марлевих тампонів зі змивами речовини бурого кольору - крові потерпілого ОСОБА_9 , 18 (вісімнадцять) залишків марлевих тампонів зі змивами, які здійснені при огляді місця події автомобіля потерпілого, таблицю №1 до протоколу огляду місця події від 08.07.2021 р., дактилокарту обвинуваченого ОСОБА_6 та фрагмент світлої дактилоплівки, фрагмент темної дактилоплівки і первинне упакування, волокна-нашарування, вилучені під час огляду місця події автомобіля потерпілого, та первинні упакування, фланелеві серветки і первинні упакування, банку-сховище з 2 (двома) фланелевими серветками і первинне упакування, банку-сховище з 2 (двома) фланелевими серветками та первинне упакування, 2 (два) відрізки марлевих бинтів та первинне упакування, 2 (два) чорні поліетиленові пакети, горловини яких зав`язані ниткою чорного кольору, з одягом обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме спортивні штани чорного кольору, футболка чорного кольору, олімпійка з капюшоном білого кольору, кросівки білого кольору, одяг потерпілого ОСОБА_9 , а саме кеди синього кольору 42 розміру із слідами речовини бурого кольору, розрізану футболку салатового кольору із слідами речовини бурого кольору, розрізані шорти коричневого кольору із слідами речовини бурого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

-світлокопією медичної карти №885 на 46 аркушах, заведеної 08.07.2021 р., стаціонарного хворого ОСОБА_9 , згідно якої встановлено наявні пошкодження на тілі потерпілого.

Викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є правильний та зроблений на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального провадження, які підтверджено доказами, перевіреними під час судового розгляду й оціненими в їх достатності та взаємозв`язку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_6 , оскільки він не мав умислу на вбивство потерпілого, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно правової позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 09.10.2018 у справі №760/4968/15-к, при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів їм необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.07.2021 р. о 01 год. 40 хв. водій ОСОБА_9 , відповідно до визначеного обвинуваченим ОСОБА_6 маршруту, привіз останнього на АДРЕСА_4 та зупинив автомобіль поблизу будинку АДРЕСА_4. В цей час обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, змістився ліворуч, тобто зайняв місце посередині заднього сидіння, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення умисного вбивства водія ОСОБА_9 , за допомогою ножа, який носив із собою, наніс 8 (вісім) ударів по тулубу потерпілого, чим спричинив множинні ножові поранення грудної клітки справа з проникненням в праву плевральну порожнину, правобічний гемоторакс, проникаюче ножове поранення черевної порожнини з децерезацією товстої кишки, заочеревинну гематому справа, які утворились від дії колюче-ріжучого предмету, були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував факту нанесення потерпілому 5 ударів ножем, проте зазначив, що не мав наміру вбивати потерпілого, й оскільки у нього не було коштів розрахуватися зі ОСОБА_9 за поїздку на таксі, а двері автомобіля були заблоковані, завдав ушкодження для того, аби ввести потерпілого в паніку і втекти з автомобіля.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_9 надав пояснення апеляційному суду, що у вказаному автомобілі була відсутня функція блокування дверей, тому обвинувачений не мав перешкод вільно вийти з машини. Проте одразу після зупинки автомобіля останній почав наносити удари ножем. Потерпілий припускає, що перший удар був спрямований у шию, однак завдяки тому, що пасок безпеки був відстібнутий, потерпілому вдалося інтуїтивно ухилитись. Стверджує, що обвинувачений не припиняв наносити удари по тілу аж поки ОСОБА_9 не вибіг з авто та почав втікати.

Пояснення потерпілого щодо завданих йому тілесних ушкоджень підтверджуються доказами, безпосередньо дослідженими місцевим судом, зокрема, висновком експерта №113/2021 щодо судово-медичної експертизи, яка розпочата 12.07.2021 р. та закінчена 13.07.2021 р. (т.2 письмовий доказів а. 55-57) та висновком експерта №168/2021 судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 27.09.2021 р. та закінчена 29.09.2021 р., (т.2 письмовий доказів а. 210-217).

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ножові поранення були завдані потерпілому у праву частину тіла, тобто не в область серця чи інших життєво важливих органів, а знаряддя злочину, що не було знайдено працівниками поліції та яким зі слів ОСОБА_17 є ніж від брелка для ключів довжиною 5 см, не могло завдати істотної шкоди потерпілому, спростовуються оскаржуваним вироком.

Так, місцевим судом встановлено, що удари були нанесені обвинуваченим ОСОБА_6 по тілу потерпілого ОСОБА_9 , в тому числі і у життєво важливі органи, становило небезпеку для життя потерпілого в момент заподіяння.

Провівши системний аналіз матеріалів справи колегія суддів вважає, що з огляду на спосіб вчинення злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення обвинуваченим злочинних дій, суд першої інстанції вірно встановив, що обвинувачений здійснив закінчений замах на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 , однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як під час вчинення злочину потерпілий утік і йому своєчасно була надана необхідна медична допомога.

На думку апеляційного суду, заперечення апелянтом винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України є способом захисту, спрямованим на уникнення останнім відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_18 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Щодо доводів сторони захисту про те, що суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, по суті констатувавши у вироку, що ОСОБА_11 , заподіюючи потерпілому тілесні ушкодження керувався корисливим мотивом,колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року N 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 115 ч. 2 КК України, а також без ознак, передбачених ст. ст. 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ст. 115 ч. 1 КК України.

Як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_6 надав показання про те, що оскільки у нього не було коштів розрахуватися зі ОСОБА_9 за поїздку на таксі, він завдав ушкодження щоб ввести потерпілого в паніку і втекти з автомобіля.

Водночас, у мотивувальній частині вироку, суд зазначив, що «кількість 8 (восьми) ударів ножем, які нанесені обвинуваченим ОСОБА_6 по тілу потерпілого ОСОБА_9 , в тому числі у важливо життєві органи, свідчить про мотив протиправного заподіяння смерті з метою не здійснювати оплату за надані послуги автомобілем таксі, а отже виключає кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України».

З наведеного вбачається, що вище вказані доводи захисника є надуманими, оскільки у вироку суд врахував показання обвинуваченого, при цьому не вийшовши за межі пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Твердження сторони захисту про недопустимість як доказувисновку експерта № 168/2021 від 29.09.2021 р. у зв`язку з тим, що такий суперечить іншим матеріалам справи, й додаткова експертиза проводилась майже через три місяці після події злочину, яка мала місце 08.07.2021 р. й експерт фіксував не «живі» рани від порізів, а лише кількість загоєних рубців, які могли утворитись після перенесених операцій, апеляційний суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Згідно ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, при виготовленні висновку експерта №168/2021 судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 27.09.2021 р. та закінчена 29.09.2021 р., експерт ОСОБА_10 здійснював огляд потерпілого ОСОБА_9 , використовував матеріали кримінального провадження, зокрема висновок експерта №113/2021 від 13.07.2021 р., яким досліджено медичну карту №885 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 19.08.2021 р., протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.08.2021 р., протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 03.09.2021 р., протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 03.09.2021 р., висновок експерта №191/2021-мк, виписку-епікриз №2046/п від 18.08.2021 р. ЛРФКДЦ Клініки таракальної хірургії.

З дослідженого місцевим судом висновку експерта №168/2021 (т. 2 письмових доказів, а.с. 210-217) та таблиці до висновку, вбачається, що експертом виявлено на тілі ОСОБА_9 післяопераційний рубець та 8 рубців пролонгуватої форми, які могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_6 під час допиту та під час проведення слідчого експерименту, а саме внаслідок ударів колюче-ріжучим предметом (ножем) по тулубу потерпілого ОСОБА_9 .

Кількість ударів, заподіяних потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими під час апеляційного розгляду.

Частина 3 статті 102 КПК України передбачає, що якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку.

Вказані норми Кримінального процесуального Закону спростовують твердження сторони захисту, що експерт вийшов за межі поставлених йому слідчим запитань, оскільки питання про кількість тілесних ушкоджень йому не ставилось.

Покликання апелянта на те, що експерт фіксував не «живі» рани від порізів, а лише кількість загоєних рубців, що могли утворитись після перенесених операцій, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки у висновку експерта чітко вказано як про 8 рубців пролонгуватої форми, які могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_6 під час допиту та під час проведення слідчого експерименту, а саме внаслідок ударів колюче-ріжучим предметом (ножем) по тулубу потерпілого ОСОБА_9 , так і про післяопераційний рубець, виявлений на тілі потерпілого.

Щодо відсутності на титульному аркуші висновку експерта №168/2021 судово-медичної експертизи з таблицею, яка розпочата 27.09.2021 р. та закінчена 29.09.2021 р., освіти експерта, свідоцтва про присвоєння йому кваліфікації, присутніх осіб при дослідженні та методи його застосування, опис матеріалів, які були ним використані, то такі не є істотним порушенням вимог чинного законодавства. Разом з тим на титульному аркуші вказаного висновку зазначено, що стаж роботи експерта ОСОБА_10 за фахом 27 років, вища лікарська категорія, 4 кваліфікаційний клас судового експерта, наказ №235 від 06.10.2016 року.

Апеляційні доводи про визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 08.07.2021 р., а саме транспортного засобу марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 , і вилучення в ході цієї слідчої дії речей колегія суддів вважає безпідставними.

Зі змісту ст. 237 КПК України вбачається, що огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно правового висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 01.08.2018 (справа № 536/1048/16-к) законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 (справа № 159/451/16-к), встановлення наявності добровільності згоди особи на проведення в її житлі або іншому володінні огляду є важливим для визначення допустимості доказів, отриманих у результаті такого огляду, оскільки за такої згоди немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку частини третьої статті 233 КПК.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, потерпілий ОСОБА_9 володів транспортним засобом марки "БМВ" моделі "318" номерний знак НОМЕР_2 на підставі довіреності, а тому є належним користувачем (володільцем) такого майна.

Відповідно до вимог чинного законодавства, керування транспортним засобом зареєстрованим на території України не потребує жодної довіреності, а можливе при наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, які були наявними у потерпілого ОСОБА_9 .

Колегія суддів звертає увагу, що потерпілий не заявляв жодних скарг про те, що огляд його автомобіля було проведено всупереч його волі, також в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості, що свідчать про відмову потерпілого надати доступ до автомобіля.

За таких обставин, сукупність дій потерпілого ОСОБА_9 свідчать про його згоду на огляд автомобіля.

Водночас сторона захисту не надала будь-яких доказів, які би ставили під сумнів добровільність згоди потерпілого на огляд автомобіля, тому наведені апелянтом доводи стосовно недопустимості як доказу протоколу огляду місця події від 08.07.2021 р. є безпідставними.

Твердження захисника щодо недопустимосі протоколу затримання ОСОБА_6 від 08.07.2021 p., у зв`язку з тим, що останній був затриманий в порядку ст. 208 КПК України черезшістнадцять годинз моменту вчинення інкримінованого йому діяння і на значній відстані від місця його вчинення, є неспроможними.

Апеляційний суд звертає увагу, що затримання обвинуваченого ОСОБА_6 не могло здійснюватись в порядку ст.191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу, оскільки особа такого не була встановленою органом досудового розслідування в період часу з 01 год. 40 хв. 08.07.2021 р. по 17 год. 00 хв. 08.07.2021 р.

Водночас, як встановлено місцевим судом, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.1 письмових доказів а.с.163-166), вбачається, що 08.07.2021 р. о 17 год. 00 хв. у м.Львові на вул.Городоцькій, 173, затримано обвинуваченого ОСОБА_6 у якого в подальшому вилучено належний йому одяг. Підставою затримання вказано, що пункт 2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; а також зазначено, що на білій олімпійці з капюшоном наявні сліди речовини бурого кольору.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду, про те, що затримання обвинуваченого ОСОБА_6 відбулося з дотриманням вимог Кримінально процесуального законодавства. Відтак, обвинувачений ОСОБА_6 був правомірно затриманий на підставі пункту 2 ч.1 ст.208 КПК України у день вчинення злочину.

Доводи захисника щодо необхідності врахування щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину як пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_6 не заслуговують на увагу.

Згідно правової позиції Верховного суду, наведеної у постанові від 16.01.2023 у справі №753/9816/20, щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою виннуватість у вчиненому визнав частково, як і заявлений до нього потерпілим цивільний позов, оскільки вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, не відшкодував потерпілому жодних збитків, заподіяних злочином, колегія суддів не вбачає наявності щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину як обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Водночас апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, свідчать про його намагання і спробу ухилитись від належної кримінальної відповідальності.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та правильність кваліфікації його дій за даними нормами кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Оцінка доказів та визнання їх належними і допустимими, зроблена судом з врахуванням всіх обставин провадження.

Що стосується доводів апелянтів про потворне дослідження доказів у кримінальному провадженні, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

За змістом цієї норми процесуального закону учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й навести, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Враховуючи вище вказане, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного дослідження доказів у провадженні, оскільки в апеляційних доводах не наведено передбачених ч.3 ст. 404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, який раніше не судимий, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, позитивно характеризується по місцю народження, реєстрації і проживання, та негативно за місцем попереднього навчання, систематично притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, та правильно призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б за собою скасування вироку, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає апеляційну скаргу, подану захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_8 безпідставною, та вважає вирок суду законним та обґрунтованим й підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою - з моменту отримання копії ухвали в той же строк.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4