Справа № 932/1358/23
Провадження № 1-кс/932/468/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000315 від 06.02.2023 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 06.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.02.2023 року близько 08.00 години в м.Дніпро по проспекту Миру з боку вулиці Генерала Захарченка в напрямку вулиці Щербини рухався автомобіль «ВА3-2115» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який в районі будинку №3 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва направо за напрямком руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті ДТП ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритий чрезвертельний перелом правої стегнової кістки, госпіталізований до 6 міської лікарні.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000315 від 06.02.2023 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.286 КК України.

06.02.2023 року автомобіль «ВА3-2115» р.н. НОМЕР_3 визнано речовим доказом та приєднано його до матеріалів кримінального провадження № 0000315 від 06.02.2023 року і залишено на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик ГУНІ в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів розташованого за адресою вулиця Передова 427.

Як вказує слідчий у клопотанні, вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В судове засідання слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Не заперечує проти задоволення клопотання частково та передання автомобіля у користування власнику.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Проти задоволення клопотання заперечує, просить передати автомобіль у користування.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000315 від 06.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що водій автомобіля «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_5 06.02.2023 року близько 08.00 години в м.Дніпро по проспекту Миру з боку вулиці Генерала Захарченка, в районі будинку № 3 скоїв наїзд на пішохода, який перетинав проїзну частину зліва направо за напрямком руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.

Унаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Автомобіль отримав механічні ушкодження.

Правова кваліфікація даної події злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події слідчим вилучено транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 вилучений та направлений для тимчасового зберігання на спеціальний майданчик для транспортних засобів.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 06.02.2023 року автомобіль «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучений транспортний засіб, слід зазначити, що він має суттєве значення для досудового розслідування, може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду клопотання не встановлено ризику, що власник майна може змінити, приховати, спотворити або знищити цей речовий доказ, тому встановлювати заборону користування є недоцільним.

З урахування вищезазначеного, приходжу до висновку про накладення арешту на вилучене майно із забороною відчуження та розпорядження. Отже, клопотання сторони обвинувачення належить задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000315 від 06.02.2023 року, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановивши заборону відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ