Дата документу 11.11.2022
Справа № 334/4941/22
Провадження № 1-кс/334/1557/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2022 року Ленінський районного суду м. Запоріжжя у складі
слідчої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 02.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2022 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого лейтената поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 02.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що ОСОБА_6 , будучи співробітником служби судової охорони територіального управління у Запорізькій області на посаді тимчасово виконуючого обов`язки командира відділення, 02.11.2022 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які також є співробітником служби судової охорони територіального управління у Запорізькій області, у складі групи співробітників судової охорони, згідно наказу №448 о/с від 01.11.2022, створеної для про призначення для охорони приміщень судів органів та установ системи правосуддя, підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду та забезпечення в суді безпеки учасників судового процесу заступили на службу до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України буд. 1/2.

В зазначений день о 11.00 у залі судових засідань №1 Ленінського районного суду м. Запоріжжя розпочалось відкрите судове засідання з приводу розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , під час судового засідання головуючим суддею неодноразово було зроблено зауваження ОСОБА_4 з приводу порушення ним ведення судового процесу та попереджено про примусове видалення від засідання у разі наступних порушень на що останній не відреагував. В подальшому головуючий суддя порадившись на місці, ухвалив видалити ОСОБА_4 за порушення порядку судового засідання.

Після чого, через небажання ОСОБА_4 самостійно покинути зал судового засідання, працівники судової служби охорони роз`яснили останньому положення ст. 44 ЗУ про Національну поліцію України, та в ході супроводу ОСОБА_4 із зали судового засідання, останній діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, у форменому одязі, під час виконання ними своїх службових обов`язків, схопивши у ричаг ліву руку співробітника служби судової охорони територіального управління у Запорізькій області ОСОБА_6 , ривковим рухом вперед спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме уламковий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу середньої тяжкої тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

02 листопада 2022 року об 14 годині 02 хвилини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час особистого обшуку було виявлено та вилучено посвідчення журналіста ОСОБА_9 .

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_10 .

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час огляду, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що 02.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України, кримінальне провадження № 0001895.

Речі, вилучені під час проведення огляду місця події - мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 02.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення журналіста на ім`я ОСОБА_9 .
Повний текст ухвали буде проголошено 11.11.2022 об 12:00.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1