Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000862 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Княгининок Луцького району Волинської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винною та засуджено: за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі - КК), із застосуванням ст.69 цього Кодексу, на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного ОСОБА_5 , за ч.3 ст.307 КК, із застосуванням ст.69 цього Кодексу, на шість років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_5 .

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_5 .

На підставі ст.72 КК, зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 01.10.2020 по 02.10.2020.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів, процесуальних витрат та скасовано арешт, накладений на майно, у даному кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_5 визнана винною в тому, що вона, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій незаконно придбала через інтернет додаток «PLUS» у абонента « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, чим придбала її та яку, зберігаючи при собі, перенесла за місцем свого проживання в квартиру АДРЕСА_3 , де розфасувала по поліетиленових пакетиках та продовжила незаконно зберігати з метою збуту.

Згодом, 30.09.2020 ОСОБА_5 , зберігаючи при собі, перевезла на територію парку, прилеглого вул.Ломоносова в м.Рожище Волинської області, чотири пакетики, в яких знаходилась згідно з висновком судової експертизи №899 від 26.11.2020, речовина, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою відповідно 0,1142 г, 0,5037 г, 0,2701 г, 0,2148 г, де, з метою збуту, розклала їх, зробивши чотири «закладки», після чого сфотографувала та надіслала фотографії особам, з якими домовлялася про купівлю психотропної речовини, для подальшої її реалізації через інтернет-додаток «Телеграм».

Зазначені чотири пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_5 продовжувала незаконно зберігати з метою збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду місця події, проведеного 01.10.2020 на території парку, прилеглого до вул.Ломоносова в м.Рожище Волинської області.

Цього ж дня, під час огляду місця події, за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено шість поліетиленових пакетиків у яких, згідно з висновку судової експертизи №899 від 26.11.2020, знаходилась речовина, що являє собою особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», по 0,0187 г, 0,0035 г, 0,0234 г, 0,0335 г, 0,5758 г, 0,1205 г відповідно, яку остання керуючись єдиним умислом зберігала з метою збуту.

Також ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою збуту, повторно, у абонента « ОСОБА_9 » незаконно придбала психотропну речовину, обіг якої заборонено амфетамін, а саме: через мобільний додаток «PLUS», домовилась з невстановленою досудовим розслідуванням особою про купівлю психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, у особливо великих розмірах з метою її подальшого збуту на території м.Луцьк, Луцького та Рожищенського районів Волинської області.

Після чого, 01.10.2020 близько 10год. 20хв. у сервісі доставки ТОВ «Нова Пошта», що в с.Княгининок, вул.Соборна, буд.76, Луцького району Волинської області, ОСОБА_5 отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку, в якій знаходився поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, чим придбала вказану речовину, яка, згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №894 від 02.10.2020, являє собою психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 80,372 г, яку, зберігаючи при собі, перенесла на територію, прилеглу до буд. АДРЕСА_4 , де продовжувала незаконно зберігати з метою збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час особистого обшуку в ході затримання, а саме до 10.45 год. 01.10.2020.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказаний вирок в частині призначеного покарання змінити. На підставі ст.69 КК України, пом`якшити ОСОБА_5 покарання за вчиненні злочини до 5 років позбавлення волі та звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування цих вимог зазначив, що призначаючи ОСОБА_5 покарання, місцевий суд не в повній мірі врахував те, що обвинувачена є вагітною, раніше не судима, співпрацювала з правоохоронними органами, визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченій, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Санкцією ч.2 ст.307 КК передбачено покарання у виді позбавлення аолі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а ч.3 ст.307 - позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно приписів ст.ст. 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи цей вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винної, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Зокрема у відповідності до приписів ст.66 КК, обставинами, які пом`якшують покарання, місцевим судом було визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також вагітність обвинуваченої на час розгляду провадження у суді першої інстанції, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Водночас суд взяв до уваги дані про особу винної, зокрема те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

При цьому, місцевий суд дав належну оцінку ступеню тяжкості вчинених обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - злочинів, які відносяться, відповідно, до категорії тяжких та особливо тяжких, та обставинам їх вчинення, характеру й обсягу протиправних дій обвинуваченої.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду про можливість призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК, яка визначає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, враховуючи вищевикладені обставини, а також наявність на даний час в обвинуваченої малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважає обґрунтованим висновок місцевого суду щодо призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.69 КК.

Водночас, зважаючи на те, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому апеляційний суд вважає призначене обвинуваченій покарання за цей злочин, із застосування положень ст.69 КК, у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Окрім того, з матеріалів даного кримінального провадження колегією суддів не встановлено достатніх обставин, які б беззаперечно свідчили про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів без реального відбування ним покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вирок місцевого суду є законний, обґрунтований та вмотивований, ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного обвинувачений покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3