Справа № 159/4057/21
Провадження № 1-кп/159/109/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552 від 07.07.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не судимої, яка є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачена ОСОБА_4 07 липня 2021 року, приблизно о 10 годині, перебуваючи на території «Привокзального ринку» на АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час раптово конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , обома руками схопила останню за шию і утримуючи так незначний проміжок часу подряпала шию, після чого завдала удар правою рукою в потиличну ділянку голови, схопила за волосся, завдала один удар рукою по нозі, спричинивши у такий спосіб потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тім`яної ділянки справа з підшкірною гематомою, забою м`яких тканин, здавлення з синцем і садном у лівій боковій поверхні шиї, синця середньої третини бокової поверхні стегна з садном, якi за ступенем тяжкостi вiдносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними умисними діями, які полягали у спричиненні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому визнала і пояснила, що того дня знаходилась на своєму робочому місці на ринку і спостерігала суперечку між потерпілою та ОСОБА_8 . Останні намагались вирішити питання правомірності перебування ОСОБА_9 у павільйоні, який ОСОБА_10 вважала своїм. Втрутившись словесно у суперечку вона почула від потерпілої нецензурні слова, після чого відреагувала емоційно і схопила потерпілу за одяг в районі шиї, почалась взаємна шарпанина, під час якої вона не виключає завдання подряпин і ударів. Розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілої, відчуває сором, готова відшкодувати у повному обсязі понесені потерпілою витрати на лікування, витрати на правничу допомогу, водночас просить зменшити заявлений потерпілою до стягнення розмір компенсації моральної шкоди.

Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що є власником торгівельного павільйону на ринку. Того дня у неї виникла конфліктна ситуація з ОСОБА_9 , яка неправомірно здійснювала торгівлю у павільйоні. Обвинувачена, яка здійснює торгівлю у павільйоні навпроти, втрутилась у розмову, була напідпитку, поводила себе агресивно і раптово підійшла ззаду, розвернула до себе обличчям, схопила руками за шию і почала здавлювати. Потерпіла розгубилась і через перевагу обвинуваченої у силі не могла вирватись. Продовжуючи свої неправомірні дії обвинувачена схопила її за волосся, вдарила рукою по голові та по нозі. Після припинення побиття обвинувачена продовжувала висловлюватись в грубій формі. Потерпіла почувала біль, приниження, тому залишила місце події, пішла до іншого торгівельного павільйону, де викликали карету швидкої допомоги. Після медичного обстеження вона пройшла амбулаторне лікування, скористалась послугами реабілітолога і до цього часу відчуває наслідки тієї події. Покликаючись на пережитий біль і погіршення здоров`я просила стягнути з обвинуваченої спричинену майнову шкоду в розмірі 3 599,55 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. і 7000 грн. правничої допомоги.

Показання потерпілого об`єктивно узгоджуються з письмовими доказами у справі.

Так у рапорті про виклик зафіксовано, що 07.07.2021 о 09.43 надійшло повідомлення на службу 102 про те, що заявницю ОСОБА_10 на «Привокзальному ринку» в м.Ковель душила жінка, яка працює поруч. На час прибуття на місце виклику була виявлена карета швидкої допомоги. Заявниця доставлена до приймального відділення Ковельської ЦРЛ. В ході спілкування із заявницею встановлено, що остання перебувала на території ринку поблизу магазину, власницею якого вона є, спілкувалась із працівниками, в цей час в сторону заявниці ОСОБА_11 почала виражатись нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, тягнути за волосся, душити руками за шию, після чого у заявниці погіршився стан здоров`я.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань і протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_6 , яка 07.07.2021 повідомила про те, що того дня приблизно о 10.00 візуально знайома ОСОБА_11 на привокзальному ринку в м.Ковелі завдала їй тілесні ушкодження, свідками події вказала ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

У медичній виписці огляду №4528 від 07.07.2021 лікарем відмічено травму у виді здавлення м`яких тканин шиї, осадження шиї зліва.

Висновком судово-медичної експертизи №170 від 12.07.2021 констатовано, що при проведенні експертизи у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тім`яної ділянки справа з підшкірною гематомою, забою м`яких тканин, здавлення з синцем та садном у лівій боковій поверхні шиї, синця середньої третини бокової поверхні правого стегна з садном, які могли утворитись за наведених потерпілою обставин і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили факт спричинення обвинуваченою потерпілій тілесних ушкоджень під час короткотривалого конфлікту на привокзальному ринку, кожен акцентував увагу на різних обставинах.

Зокрема свідок ОСОБА_14 показала, що обвинувачена намагалась захистити свідка від необґрунтованих претензій потерпілої, тому схопила потерпілу за одяг, між ними відбулась шарпанина, яка тривала до однієї хвилини і була припинена на вимогу присутніх. Під час шарпанини потерпіла і обвинувачена розмахували руками, цілеспрямованих ударів вона не побачила.

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що працює поруч із обвинуваченою і потерпілою, з обома перебуває у нормальних відносинах, проте того дня поведінка обвинуваченої змусила її втрутитись у ситуацію, оскільки ОСОБА_11 схопила потерпілу обома руками за шию. Потерпіла не могла чинити опору. На вимогу свідка обвинувачена відпустила потерпілу. Через кілька днів свідок побачила на шиї потерпілої синці і садна.

Свідок ОСОБА_15 показала, що бачила, як потерпіла після суперечки з ОСОБА_9 мала намір піти, проте обвинувачена її наздогнала і схопила за шию, потерпіла швидко вирвалась і пішла в інший павільйон.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що є рідною сестрою потерпілої, не була очевидцем події, проте побачила потерпілу відразу після побиття. Стан одягу, зовнішній вигляд сестри, почервоніння шиї, подряпини свідчили про застосування до неї сили. Сестра втрачала рівновагу, тому викликали карету швидкої допомоги.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд не має об`єктивних сумнівів у тому, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження утворились від умисних дій обвинуваченої.

В силу ст.337 КПК суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення. Незважаючи на окрему заяву потерпілої про кримінальне переслідування ОСОБА_4 за п.6 ч.2 ст.115 КК, потерпіла у цій справі, яка є справою приватного обвинувачення, підтримала обвинувачення в межах ч.1 ст.125 КК України.

При призначені ОСОБА_4 покарання суд керується положеннями ст.50, ст.65 КК України, в силу яких належить врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке за наведеною у ст.12 КК України класифікацією, відноситься до проступків.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини.

Обтяжуючі покарання обставини згідно обвинувального акту відсутні.

Приймаючи до уваги дані про обвинувачену, яка є молодою особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є фізичною особою-підприємцем, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, однак своєю протиправною поведінкою в громадському місці продемонструвала зневагу до основоположних гарантій громадянського суспільства недоторканість іншої особи, що зумовлює необхідність призначення покарання у виді громадських робіт. Враховуючи незначну тривалість конфлікту та наслідки правопорушення строк громадських робіт суд визначає в мінімальних межах.

Обмежень щодо призначення покарання у виді громадських робіт не встановлено.

Суд, переконаний в тому, що саме таке покарання в розумінні ч.2 ст.50 КК України, буде сприяти виправленню обвинуваченої, недопущенню вчинення нею та іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень, та буде справедливою мірою кари за скоєне.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої витрат на лікування в розмірі 3599,55 грн. і моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

За приписами ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами цього Кодексу. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала позов потерпілої в частині розміру матеріальної шкоди, висловила згоду сплатити не лише реальні витрати на лікування, але й інші супутні витрати потерпілої такі як благодійні внести в лікувальному закладі. Керуючись ст.206 ЦПК України суд вважає можливим прийняти таке визнання позову.

Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України належить задовольнити частково.

Як роз`яснено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Приймаючи до уваги конкретні обставини спричинення шкоди, пережите приниження, глибину, характер та тривалість душевних страждань потерпілої з приводу отриманих тілесних ушкоджень, суд вважає справедливим та розумним визначити компенсаційну виплату на рівні 10 000,00 грн.

Процесуальні витрати за правничу правову допомогу надану потерпілій в розмірі 7000 грн слід покласти на обвинувачену відповідно до вимог статей 118,120,124 КПК України.

Речові докази відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 368, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3599 (три тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 55 копійок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7000 (сім тисяч) гривень процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його оголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1