Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3222/22
Провадження №: 1-кп/332/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та клопотання захиника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018 від 15.11.2022, у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не закінчений, термін перебування під вартою обвинуваченого закінчується 19 березня 2023 року, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив, що підзахисного викликають до РТЦК для проходження військової служби, сам ОСОБА_6 теж бажає виправитися шляхом Захисту Вітчизни. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 має позитивну характеристику за місцем проживання. Отже, перебуваючи на військовій службі він не зможе ні перешкоджати встановленню істини у справі, ні вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, ні уникнути відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2023 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком на шістдесят днів, а саме до 19.03.2023 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, належних висновків не зробив, у зв`язку із чим обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину, перебуваючи на випробувальному терміні за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2022.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійними підставами для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того обвинувачений не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, отже має слабкі соціальні зв`язки, що з урахуванням тяжкості можливого покарання, вказує на те, що обвинувачений може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно наявні ризики, передбачені п. 1 та п.5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями інших осіб (свідків, потерпілої) або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, адже проживає в одному районі із свідками, які ще не були допитані у судовому засіданні, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому, суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника на той факт, що обвинуваченого викликають до РТЦК для проходження військової служби суд не приймає до уваги, зважаючи на те, що сама по собі повістка до РТЦК не гарантує автоматичне направлення для проходження служби.

Крім того, ст. 616 КПК України визначена процедура скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав.

Однак, частиною першою даної статті визначено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Отже, суд вважає недостатніми та неґрунтовними посилання захисника обвинуваченого на бажання ОСОБА_6 , як на підставу для зміни запобіжного заходу, адже таке бажання не знижує вагомість ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження.

Таким чином, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків та запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою слід продовжити на шістдесят днів, при цьому суд вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захиника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 30 квітня 2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 03 березня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1