Справа № 442/6593/19
Провадження № 1-кп/442/59/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001117 від 24.06.2019 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ластівка Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 24.06.2019 року приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи на відстані близько 30-40 метрів від автобусної зупинки по вул. Центральній в с. Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області, повертаючись додому, зазнав нападу групи осіб в складі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин з останнім, захищаючи свої охоронювані законом права та інтереси перевищив межі необхідної оборони та умисно заподіяв ножем один удар ОСОБА_6 в життєво важливий орган височну ділянку голови зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черепа з локалізацією рани в лівій скронево-виличній ділянці з ушкодженням по ходу раневого каналу лівої виличної дуги, лівого скроневого мязу, основи черепа в лівій середній черепній ямці, мозкових оболонок з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій середній та задній черепних ямках , в підпавутинний простір на основі головного мозку, з ушкодженням речовини головного мозку із формуванням внутрішньомозкового крововиливу в лівій скроневій частці із проривом крові в шлуночкову систему, ушкодженням речовини базальних вузлів, що мають ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що призвело до смерті ОСОБА_6 близько 07 години 27.06.2019 року у КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті.

Такими своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту і в зазначеній ситуації не була необхідною та достатньою для негайного припинення посягання, тобто вчинив умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ст. 118 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 свою вину у зазначеному вище визнав і пояснив, що в суботу пізно повернувся з роботи. В неділю цілий день був вдома.. Ввечері вигнав коня.

По дорозі до магазину коли йшов по сигарети, проходив повз компанію чоловіків, серед яких був ОСОБА_7 , який попросив в магазині «взяти по 100грам». Він погодився, але горілки не було і він купив їм таранку і три пива. З ними не стояв і не пив. Повернувся додому, поїв, взяв ніж, бо хотів зранку йти по гриби, і пішов до знайомого просити, щоб той відвіз його на своєму авто в с. Ластівки. Але йому ніхто не відчинив і він мусів повернутись додому.

Повертаючись назад, проходив повз автобусну зупинку. Чутно було чоловічі та жіночі голоси, було темно. Розпізнав тільки ОСОБА_8 , який був на мотоциклі, і ОСОБА_9 . Проходячи повз, почув як ОСОБА_9 питає в його сторону чи є закурити. Не озивався і коли пройшов іще 10 метрів, то почув як ОСОБА_8 каже: «Чого до нього чіпляєтесь». Відповів: «Ходи, я дам». Пройшовши іще декілька кроків знову почув, що хтось іде за ним. Побачив що то ОСОБА_10 , який просив його закурити. Обвинувачений витягнув йому сигарету і дав, на що ОСОБА_9 продовжив: «Що ви такий крутий?». Десь одразу і загиблий підійшов, але нічого не казав і не робив. Обвинувачений продовжив свій шлях, але за декілька метрів почув інтенсивні кроки ОСОБА_9 , який уже з матюками почав нападати на нього, щоб завдати ударів і кричав: «Мочи підара ластівецького». Той другий теж долучився до нападу. Почалася тяганина. Оточували його декілька разів з метою відрізати шлях додому. Перший удар від ОСОБА_9 попав у руку. Далі почався хаос копали хто куди не знає, хтось попав йому в пах. Отримав близько п`яти ударів від обох, а всього ударів було багато. Перечіпився за щось та впав, погубив гумові шльопанці. Десь тоді зразу і попередив: « ОСОБА_11 у мене ніж. Не підходьте до мене, бо я вас заріжу». Але ті продовжували своє. В страху, щоб не «замісили» відмахувався ножем у різні боки на рівні грудей. Від того місця де це почалося іще метрів 20 відступав, намагався втікати. Був дуже наляканий, тому відмахувався ножем в різні боки. Потім відчув, що вдарив щось тверде, але що саме це було не зрозумів.

Коли трохи відбіг, чув як ОСОБА_9 кричав: «він його зарізав». Прибіг додому, подзвонив на «102». Руки і ніж мив автоматично. Кинув його під сходи, бо був шокований.

Загиблого раніше не знав, ніколи його не бачив і жодних конфліктів з ним не мав. Із ОСОБА_12 раніше мав конфлікт. Той постійно чіплявся до нього.

Просив пробачення, зазначав, що не мав нікого наміру вбивати.

Крім визнання ОСОБА_3 своєї винуватості в умисному вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони, його вина доводиться наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що в той день заступив на чергування в слідчо-оперативну групу із слідчим Доарме. Був виклик в с. Кропивник по факту грабежу. Після чого зустрілись із заявником ОСОБА_14 . У якого був брудний і порваний одяг, плямами червоно-бурого кольору на штанах. Баран повідомив, що на нього напали і відібрали телефон. Після чого вони пішли на місце події, де побачили гілки та сліди крові. Хтось побачив телефон на дорозі. Баран впізнав телефон. Він відмовився від претензій, подзвонив в чергову частину. Під час цього подзвонили та повідомили про потерпілого, який перебував у лікарні в Бориславі з ножовим пораненням. З цього приводу запитали ОСОБА_14 , однак він заперечив свою причетність, розповідав різні версії. Після чого його запросили у відділок поліції для дачі пояснень. Погрожував, що має родичів у органах внутрішніх справ. Повідомив, що на місці події були односельчани, з їх сторони звучали в його сторону образи, що спричинило конфлікт. Також ОСОБА_14 заявив про напад на нього кількома особами. Мотиви нападу йому були невідомі. Баран казав, що коли він втікав, то вслід йому кричали „дивіться, він його зарізав. Про ніж ОСОБА_14 нічого не казав. Ознак сп`яніння в нього не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 23.06.2019 він заступив на чергування. Поступив виклик від ОСОБА_14 про напад на нього в с. Старий Кропивник. Пояснив, що напали односельчани та намагалися забрати телефон. Коли втікав, то чув слова „він його зарізав. Після чого пішли на місце події. Там були зламані гілки, сліди крові та чорна куртка. Знайшли мобільний телефон, подзвонили та скасували виклик. Під час цього отримали повідомлення про те, що в Бориславську лікарню поступив гр.. ОСОБА_16 з ножовим пораненям. Розпочали огляд місця події, викликали експерта криміналіста та працівників РПП. Після чого ОСОБА_14 доставили у відділок поліції. Баран казав, що на нього напали 8 чоловік, копали його і били. Стверджував, що нікого не бив. Подорозі додому причепились односельчани і почали конфліктувати. Не було в обвинуваченого на одязі плям. Ознак сп`яніння теж не бачив. Було темно без освітлення. Зупинка і місце події біля 30 м.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 23.06.2019-24.06.2019 на зупинці в с. Старий Кропивник були ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , загалом шість осіб, пили вино і їли шоколад. ОСОБА_23 ішов з низу села догори по дорозі до своєї хати. Пройшов, вернувся і покликав ОСОБА_9 . Хомин встав і пішов. Відійшли так, що їх не було видно. Потім встав ОСОБА_16 і пішов до них. Через 10-15 хв. Почули крики і побігли туди. Попадинець лежав і з його шиї текла кров. Перевязав своєю кофтою шию, побіг додому батьків, щоб швидше відвезти до швидкої. Хомик казав, що ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_16 ножем і втік. Хтось був на мотоциклі, а хто не знає. Була горілка, яку пили хлопці, грала музика із телефона. Нічого не бачив і не чув. Хомин і ОСОБА_14 говорили, через пару хвилин встав ОСОБА_16 . Потім були крики. ОСОБА_24 був червоно-чорний мотоцикл.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що того дня приїхавши з роботи пішла гуляти з ОСОБА_26 . Біля 11.00 (23.00 год.) вечора вони зустріли хлопців: ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_6 та ОСОБА_28 . Сиділи на зупинці в с. Старий Кропивник, пили алкоголь, менше пляшки вина. ОСОБА_23 проходив повз. Вони привітались, ОСОБА_14 не відповів, пішов далі. Вернувся і покликав ОСОБА_7 . Хомин пішов до нього в сторону хати ОСОБА_14 . Нічого не бачили і не чули. Потім ОСОБА_16 запитав де ОСОБА_29 , почувши, що його закликав ОСОБА_14 , то встав і пішов за ними. Мав телефон в руках. Баран був в сорочці і джинсах. Коли встали іти додому почали кликати ОСОБА_29 , а той почав кричати, щоб бігти до нього. Коли прибігли, побачили, що ОСОБА_16 лежав. Було темно, світили ліхтариками. Викликали швидку. Чи покликав ОСОБА_14 особисто не чула, але потім це казали хлопці.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила що гуляли з ОСОБА_31 . Потім сиділи на зупинці разом з хлопцями, пили вино і горілку. Повз них проходив ОСОБА_14 . Чи кликав він ОСОБА_9 точно не знає. Хомин пішов до ОСОБА_14 , за ним пішов ОСОБА_16 . Згодом почули крики , побігли в їх сторону і побачили лежачого ОСОБА_32 .

Показаннями свідка ОСОБА_27 , даними під час попереднього судового розгляду і відтвореними в судовому засіданні в зв`язку з неможливістю забезпечення явки свідка, який в судовому засіданні повідомив, що цей випадок мав місце після 24 години з 23 червня на 24 червня. На зупинці були він, загиблий, ОСОБА_7 , ОСОБА_33 та двоє дівчат. Всі, крім нього, випивали по чуть-чуть. Місця де все сталося із зупинки видно не було і чути не було, що там робиться. На те, що двоє хлопців відійшли в сторону особливої уваги ніхто не звернув.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , даними під час попереднього судового розгляду і відтвореними в судовому засіданні в зв`язку з неможливістю забезпечення явки свідка, який в судовому засіданні повідомив, що що в той день був із батьком на святкуванні Дня народження працівника лісництва, а близько 21 год. він зустрівся із загиблим. Сіли на місці зруйнованої бесідки і почали розпивати горілку. До них на авто під`їхали та приєдналися до банкету ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 . Згодом до компанії підійшов обвинувачений та попросив налити. Потім пішов і вернувся із трьома пляшками пива, щоб пригостити їх. Через якийсь час всі розійшлися: ті четверо колег на машині поїхали геть, а він із загиблим пішли в сторону автобусної зупинки, де зустріли дівчат ОСОБА_38 та ОСОБА_39 . У них із застілля іще залишилось 250 грам горілки, вино і пиво. Підійшли і приєдналися до них ОСОБА_33 та ОСОБА_40 цей час напроти зупинки появився і обвинувачений і коли трохи пройшов повз, - покликав його ( ОСОБА_9 ) до себе. Він побачив, як обвинувачений витягнув ніж та відійшов назад. Тут через 3-4 хв. звідкіля не візьмись підбіг загиблий і він повідомив йому про ніж. Обвинувачений кинувся на нього, але він ухилився. Обвинувачений тоді напав на загиблого. Свідок тоді знову наблизився до нападаючого та загиблого. Обвинувачений переключився на нього, і він впав. А коли піднявся, то загиблий уже лежав на землі. Він підійшов до нього та відчувши щось недобре покликав решту людей із компанії. Чому обвинувачений напав на нього не знає. Вони удвох захищалися та пробували вибити ногами ніж. Самого обвинуваченого при цьому не били, він мовчав і махав ножем, щоб вони до нього не змогли підійти.

Потім він викликав швидку. А щоб було швидше, подзвонив іще знайомому ОСОБА_41 , який приїжджав до них з колегами раніше і на його машині поїхали із пораненим назустріч швидкій. По дорозі її зустріли та передали колегу лікарям. По дорозі він затуляв футболкою рану.

Колись давніше мав конфлікт із обвинуваченим. Стверджував, що обвинувачений намагався приєднатись до їхньої компанії щоб випити, однак, коли вони його прогнали, став погрожувати.

На запитання адвоката, свідок ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_3 , коли витяг ніж сказав : «Не підходьте до мене, бо я вас поріжу». Чому не втікали, а стали намагатись вибити ніж у обвинуваченого, пояснити не міг. Також зазначив, що ОСОБА_42 не давав можливості до нього підступитись, бо постійно махав ножем в різні сторони.

Вина ОСОБА_3 в умисному вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони доводиться також письмовими доказами, зібраними по справі:

-витягом з ЄРДР від 24.06.2019 року, яким стверджується що відбулася подія злочину і розпочато кримінальне провадження;

-рапортом старшого оперативного-чергового СРПП №4 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області;

-протоколом огляду місця події від 24.06.2019, згідно якого оглянуто проїзну частину дороги по вул.Першотравневій поблизу будинку №104 у с.Старий Кропивник, в ході чого виявлено та вилучено дві гілки з РБК, чотири камінці з РБК змиви РБК на марлевому тампоні, чоловічу куртку з плямами РБК, автомобільну щітку;

- постановою про визнання речовим доказом від 24.06.2018, згідно якої речі вилучені в ході ОМП 24.06.2019, а саме по вул.Першотравневій в с.Старий Кропивник визнано речовими доказами;

- довідкою КНП «ДМЛ №1» ДМР №762 від 24.06.2018;

- протоколом огляду місця події від 24.06.2019, згідно якого у приміщенні службового кабінету Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області вилучено джинсові шорти синього кольору з плямами РБК у ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання ОСОБА_3 від 24.06.2019, згідно якого вилучено його одяг, а саме: футболка трикотажна коричневого кольору, спортивні штани темно-сірого кольору, гумові тапочки чорного кольору, шкарпетки;

- постановою про визнання речовим доказом від 24.06.2019, згідно якої речі вилучені під час затримання у ОСОБА_3 визнано речовими доказами;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 та відеозаписом до нього, за участю свідка ОСОБА_7 , при проведенні якого свідок ОСОБА_7 вказав, що 24.06.2019 близько 01.00 год. ночі він разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_17 , ОСОБА_44 сиділи на автобусній зупинці в с. Старий Кропивник. Бачив, як із низу села подорозі повз автобусну зупинку ішов ОСОБА_23 , який з ними привітався та пішов по дорозі в сторну свого дому. Відійшовши близько 30-50 метрів покликав ОСОБА_7 , після чого Хомин підійшовши до ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки почув, що ОСОБА_3 каже, що зараз їх всіх порішає, під час чого почав махати ножем на рівні грудей ОСОБА_7 . Після чого зразу до них підбіг ОСОБА_6 , запитав що трапилось, на що йому ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_3 махає ножем, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 намагалися вибити з руки ОСОБА_3 ніж, проте, їм не вдалося. Після чого ОСОБА_3 замахуючись ножем, переслідуючи ОСОБА_7 кілька метрів зігнав останнього на узбіччя дороги, на траву. Після чого ОСОБА_6 підбіг за ними та став на їх рівні ззаді ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_3 обернувся до ОСОБА_6 та також махав в його сторону, на рівні грудей ножем, який тримав у правій руці. Після чого ОСОБА_7 знову, будучи ззаді ОСОБА_3 намагався вибити з нього руки своєю ногою ніж, після чого ОСОБА_3 переключив свою увагу на нього. ОСОБА_7 пробіг кілька метрів подорозі вверх та ухиляючись від ОСОБА_3 в загальному четвертий або п`ятий раз знову зійшов на узбіччя дороги на траву та обернувшись побачив, що ОСОБА_6 вже лежить обличчям до землі. Після чого ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_6 та почав затуляти йому рану на голові та кликати на допомогу. Рана у ОСОБА_6 була на віску з лівої сторони голови. Момент падіння ОСОБА_6 та момент заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не бачив. Вулиця в той час не освічувалася фонарями, проте трохи било світло від церкви. Після чого, ОСОБА_3 тримаючи ще ніж у руці обернувся та пішов в сторону свого дому. Після чого він із тими, що сиділи на зупинці намагалися викликати швидку допомогу, проте, не могли додзвонитися. Після чого ОСОБА_7 подзвонив до друга ОСОБА_45 , який приїхав зразу, вони загрузили ОСОБА_6 в його машину та поїхати, по дорозі побачили машину швидкої допомоги, перенесли ОСОБА_6 до неї. Також вказав, що в швидкій фельдшер піднімав футболку ОСОБА_6 , на його тілі інших ушкоджень не було. Вказав, що ОСОБА_3 не заподіяв йому ніяких ушкоджень, зазначив, що між ними колись був конфлікт;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 та відеозаписом до нього, згідно якого за участю підозрюваного ОСОБА_3 проведено слідчий експеримент, під час якого він вказав, що того вечора пішов до свого родича, щоб той зранку відвіз його до с. Ластівка, хотів піти на гриби, після того мав намір підсіяти бульбу та хотів, щоб його родич відвіз йому салітру. Проте, прийшовши до родича побачив, що в нього темно та й нне став його будити і повернувся додому. Повертаючись від свого родича, який живе близько за 500 метрів до автобусної зупинки зрівнюючись з автобусною зупинкою побачив, що біля зупинки стояв ОСОБА_17 з яким він привітався і пішов, на зупинці ще були якісь дівчата, він їх не знає. Тай точно не бачив скільки людей і хто був на зупинці, точно впізнав тільки ОСОБА_7 . Ті хто були на зупинці щось між собою говорили та сміялися. ОСОБА_46 їм сказав, лишіться його, нащо ви його чіпаєте? Він собі іде додому і хай собі іде. Після чого, пройшовши трохи, почув, що ОСОБА_47 за ним кричить, щоб дати йому сигарету. На що ОСОБА_3 відповів, щоб ОСОБА_7 підійшов і він йому дасть сигарету. Коли ОСОБА_7 догнав ОСОБА_3 вони зупинилися, щоб ОСОБА_3 дав сигарету. Давши сигарету сказав Дімі, що ви в мене хочете? В той час до них прибіг потерпілий і запитав, що там ОСОБА_48 є?. До того часу ОСОБА_3 не знав його ні імені, ні прізвища. Пізніше взнав, що це ОСОБА_22 . Після того, ОСОБА_3 попередив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 що має ніж і якщо вони будуть до нього скакати, то він в когось з них той ніж запхає. Після того ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сказали, ага ти ще ніж маєш і почали викрикати. Після чого ОСОБА_48 копнув ногою ОСОБА_3 у кість лівої руки після чого ОСОБА_14 не втримав рівновагу, зашпортався та трохи (зіхала нога по траві), але не повністю впав на траву, в той час випав з його кишені телефон. Вказав, що перед падінням він витягнув з правої кишені своїх штанів ніж, яким замахувавася до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що відігнати від себе. Після чого він з ножом відбіг в сторону дому, проте, його спереду обступили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після чого він відбіг трохи дальше і його знову обступили, ззаді ОСОБА_7 , спереду ОСОБА_6 . Попадинець намагався вдарити ОСОБА_14 ногами і руками. Баран захищаючись, махаючи ножем знизу вгору, відчув що ніж когось проткнув, тобто в комусь зупинився. На той момент ОСОБА_14 ще не розумів в кого він проткнув ніж. Після чого побачив, що ОСОБА_16 впав, після того ОСОБА_14 відбіг, за ним побіг ОСОБА_48 , але зразу вернувся. Після того ОСОБА_3 побіг додому у шкарпетках, хотів викликати поліцію, бо знав, що в когось попав ножем. Прийшовши додому, помив руки і ніж, який потім сховав;

- протоколом обшуку від 24.06.2019, згідно якого проведено обшук місця проживання ОСОБА_3 де він видав ніж;

- постановою, про визнання речовим доказом від 24.06.2019, згідно якої ніж вилучений за місцем проживання ОСОБА_3 визнано речовим доказом;

- клопотанням про арешт майна від 25.06.2019, згідно якого слідчий просив арештувати ніж ОСОБА_3 ;

- ухвалою про арешт майна від 26.06.2019;

- висновком судово-медичного експерта №184 від 04.07.2019, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні верхньої третини правого стегна. Вказаний синець міг виникнути під прямою дією (удар) твердого (их) предмета (ів), якими могли бути кулаки, ноги, в термін 8-10 днів до моменту огляду і має ознаки легкого тілесного ушкодження; даний доказ свідчить про те, що ОСОБА_14 таки зазнав нападу;

- висновком судово-психіатричної експертизи №285 від 17.07.2019, згідно якого ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

- висновком судово-медичного експерта №189 від 09.07.2019, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого колінного суглобу. Вказане ушкодження, судячи з його морфологічних ознак, виникло внаслідок одноразової взаємодії з тупим твердим предметом, що має обмежену діючу поверхню. В термін, вказаний обстежуваним. Тобто могло виникнути 24.06.2019 і відноситься до легкого ступеня тяжкості; даний доказ доводить, що ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у конфлікті;

- протоколом огляду місця події від 02.07.2019, згідно якого вилучено одяг ОСОБА_6 , а саме спортивні штани чорного кольору фірми «Найк», темно-синього матерчата куртка з балоновими вставками синього кольору, спортивні кросівки синього кольору;

- постановою про визнання речовим доказом від 02.07.2019, згідно якої одяг ОСОБА_6 визнано речовим доказом;

- висновком експертизи №860/2019- ім від 18.07.2019, згідно якого кров від трупа ОСОБА_6 відноситься до групи 0, з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експертизи №856/2019- ім від 18.07.2019, згідно якого кров ОСОБА_3 відноситься до групи В, з ізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експертизи №855/2019- ім від 18.07.2019, згідно якого кров ОСОБА_7 відноситься до групи А, з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВО;

-висновком експертизи зброї №5/308 від 28.08.2019, згідно якого наданий ніж не відноситься до холодної зброї, ніж виготовлено кустарним способом;

-вимогою в КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради та відповідь на неї;

-клопотанням про проведення додаткової судово-медичної експертизи від 09.08.2019, ухвала про проведення експертизи від 15.08.2019, висновок судово-медичного експерта №256 від 11.09.2019, згідно якого при проведенні слідчого експерименту від 24.06.2019 за участю ОСОБА_3 , останній відтворив механізм нанесення тілесного ушкодження внаслідок руху правою рукою, в якій був ніж. Відповідно до його показів травмуюче знаряддя поступально рухалось знизу догори (при умові вертикального положення тіла потерпілого), що в цілому, відповідає ходу раневого каналу колото-різаного поранення черепа, виявленого при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 , тобто, це ушкодження могло виникнути за механізмом, показаним ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту. При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 останнім не було показано механізм спричинення тілесного ушкодження у вигляді колото-різаного поранення черепа ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду трупа від 27.06.2019, згідно якого оглянуто труп ОСОБА_49 ;

- висновком №180 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_49 , згідно якого виявлено тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черепа з локалізацією рани в лівій скронево-виличній ділянці з ушкодженням по ходу раневого каналу лівої виличної дуги, лівого скроневого м`язу, основи черепа в лівій середній черепній ямці, мозкових оболонок з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій середній та задній черепних ямках, в підпавутинний простір на основі головного мозку, з ушкодженням речовини головного мозку із формуванням внутрішньомозкового крововиливу в лівій скроневій частці із проривом крові в шлуночкову систему, ушкодженням речовини базальних вузлів, синець в ділянці першого пальця лівої китиці. Проникаюче колото-різане поранення черепа ОСОБА_6 в комплексі з ушкодженнями по ходу раневого каналу має ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті;

Такі висновки експертиз узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження, підтверджують показання обвинуваченого, які є послідовними, переконливими та узгоджуються із дослідженими судом доказами, щодо локалізації та характеру виявленого тілесного ушкодження, а також причин його виникнення та обставин при яких воно було заподіяно;

-вимогою начальнику Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області та відповідь з аудіозаписами;

-протоколом огляду предмету від 05.09.2019, згідно якого оглянуто аудіозаписи телефонних розмов ОСОБА_3 здійснених на телефонну лінію «102»;

-постановою про визнання речовим доказом від 05.09.2019, згідно якої диск з аудіозаписами телефонних розмов ОСОБА_3 здійснених на телефонну лінію «102» визнано речовим доказом;

- самими даними розмов ОСОБА_3 здійснених на телефонну лінію «102» відтвореними в судовому засіданні, згідно яких ОСОБА_14 і заперечував і стверджував про вчинення ним кримінального правопорушення і тут суд не поділяє позицію обвинувача про те, що обвинувачений із цього приводу давав неправдиві свідчення;

- висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/556 від 27.09.2019, згідно якого у змивах з поверхонь клинка і руків`я наданого на дослідження ножа виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки клітин у змивах з клинка і руків`я ножа є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_3 і не присутні генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, здійснює порівняльний аналіз та оцінює наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановлює їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

В обґрунтування кваліфікації вчиненого злочину за ч. 1 ст.115 КК України сторона обвинувачення покликається на показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_50 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 про те, що йшовши повз зупинку, ОСОБА_3 покликав ОСОБА_51 , а тому саме він був ініціатором конфлікту. Оцінивши такі показання свідків, в сукупності з показаннями ОСОБА_3 , суд критично оцінює такі. По перше, свідок ОСОБА_52 судовому засіданні повідомила, що точно не може сказати, що обвинувачений кликав свідка ОСОБА_53 . Показання свідка ОСОБА_25 з приводу даного факту є суперечливими і щоразу змінювались як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду. Також слід зазначити, що свідок ОСОБА_21 показав, що ОСОБА_42 покликав ОСОБА_51 словами: «Діма, ходи сюди». Разом з тим, обвинувачений, як під час судового розгляду, так і під час слідчого експерименту, зазначав, що свідок ОСОБА_54 окликав його з зупинки і питав за сигарети, на що він йому сказав «Ходи сюди, я дам». Можливо ці слова свідки сприйняли як те, що ОСОБА_42 покликав ОСОБА_53 . Крім цього, такі показання не свідчать про те, що ОСОБА_3 мав на меті створити конфлікт і якщо когось кликав, то це був ОСОБА_7 , але не ОСОБА_55 .

Мотивом вчинення умисного вбивства сторона обвинувачення зазначає конфлікт на грунті особистих неприязних відносин з загиблим. Однак, як зазначає сам обвинувачений і це не спростовано матеріалами справи, жодних неприязних відносин з ОСОБА_56 . ОСОБА_3 не мав. Більше того, ніколи раніше його не бачив і не знав.

Згідно слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , обвинувачений покликав його за 30-50 метрів від зупинки і на запитання першого «Що Ви хотіли ?», - витягує ніж і каже, що всіх їх порішає і починає ним махати. Ніж тримав у правій руці хватом за руків`я, з напрямком леза від мізинця. Хомин повідомляє про наявність ножа загиблому, який підходить у цей момент, а сам намагається вибити ніж ногою. Далі, ОСОБА_14 погнався за ОСОБА_9 , який тікав в протилежну від зупинки сторону і зупинився в траві на узбіччі. Тут до ОСОБА_14 ззаду підбіг загиблий і він переключився на нього, також махає до нього ножем. Хомин ззаду наближається до ОСОБА_14 і далі ногою намагається вибити ніж. ОСОБА_14 переключається на нього і ОСОБА_9 відбігає ще далі від зупинки. Потім третій і четвертий раз те саме. А на п`ятий раз ОСОБА_9 ухилився і дивиться, що загиблий лежить. Відразу до нього підбіг і почав кричати іншим і затискати рану. А ОСОБА_14 в цей час подивився, повернувся і пішов. Ні він, ні ОСОБА_14 один одному не заподіяли тілесних ушкоджень. Що спонукало ОСОБА_14 до таких дій, не знає. Не вважає його конфліктним, а тільки коли той вип`є горілки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_3 , коли витяг ніж сказав : «Не підходьте до мене, бо я вас поріжу». Чому не втікали, а стали намагатись вибити ніж у обвинуваченого пояснити не міг. Оцінюючи дані в судовому засіданні показання свідком ОСОБА_7 , суд вважає, що такі відповідають показанням обвинуваченого про те, що він витягнув ніж і сказав: «Хлопці, не підходьте до мене, бо я вас заріжу». Такі свідчать про те, що обвинувачений намагався відігнати ОСОБА_51 і ОСОБА_57 , і ножем почав махати саме з цією метою. Це підтвердив свідок ОСОБА_9 , який зазначив, що ОСОБА_42 не давав можливості до нього підступитись, бо постійно махав ножем в різні сторони.

На думку суду, саме такими словами ОСОБА_42 «Не підходьте до мене, бо я вас поріжу», намагався припинити конфлікт, що виник.

ОСОБА_58 на думку суду є поведінка ОСОБА_51 та загиблого ОСОБА_57 , які не тікали і не намагалися уникнути конфлікту, а навпаки намагалися вибити ніж ногами. Ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_16 не кликали нікого з друзів на зупинці на допомогу. Сам ОСОБА_54 також цього пояснити не зміг. Навпаки, судом встановлено, що з місця події втікав саме ОСОБА_59 , причому так, що аж погубив резинові тапки.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.06.2019 року зламані гілки обабіч дороги виявлено за 30 м від зупинки, далі ще за 5 м і ще за 2,5 м виявлено кров загиблого в сторону с.Новий Кропивник, що свідчить про те, що сутичка розпочалась за 30 м від зупинки, де, як стверджують свідки, ОСОБА_42 покликав ОСОБА_51 , і переміщувалась в сторону дому обвинуваченого, тобто саме туди, куди він ішов. Це підтверджує показання ОСОБА_60 про те, що він намагався втекти додому від нападників і суперечить показанням свідка ОСОБА_51 про те, що вони з ОСОБА_61 намагалися втекти, а обвинувачений за ними гнався.

Крім цього, неправдивими є показання свідка ОСОБА_51 про те, що ОСОБА_42 погрожував свідкам на зупинці, оскільки жоден із свідків, крім самого ОСОБА_51 , такого не вказували. Навпаки, всі інші свідки стверджували, що ОСОБА_42 проходив повз них і привітався, з ними не сідав, спиртних напоїв не вживав та жодних конфліктів не було. Також свідчення про те, що ОСОБА_42 був в стані алкогольного сп`яніння суд вважає неправдивими, оскільки відповідно до показань свідка поліцейського ОСОБА_13 обвинувачений не був в стані алкогольного сп`яніння, а ось ОСОБА_9 власне був, причому з явно вираженими ознаками такого, що він сам не заперечив і вказав, що в той день випив 300-400 г горілки.

Покликання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_3 мав умисел на вбивство, оскільки завдав цілеспрямовано один удар у життєво важливий орган загиблому ОСОБА_62 і не міг пояснити куди і як йому наносились удари спростовуються висновком судово-медичного експерта №256 від 11.09.2019, згідно з яким при проведенні слідчого експерименту від 24.06.2019 за участю ОСОБА_3 , останній відтворив механізм нанесення тілесного ушкодження внаслідок руху правою рукою, в якій був ніж. Відповідно до його показів травмуюче знаряддя поступально рухалось знизу догори (при умові вертикального положення тіла потерпілого), що в цілому, відповідає ходу раневого каналу колото-різаного поранення черепа, виявленого при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 , тобто, це ушкодження могло виникнути за механізмом, показаним ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту. При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 останнім не було показано механізм спричинення тілесного ушкодження у вигляді колото-різаного поранення черепа ОСОБА_6 . Тобто слід зробити висновок про те, що показання ОСОБА_3 про те, що він розмахував ножем в різні сторони і в один момент відчув, що вдарив щось тверде, є правдивими і підтверджуються як висновком №256 від 11.09.2019, так і висновком №180 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_63 .

Покликання сторони обвинувачення про те, що після вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 не повідомив працівників поліції про те, що когось порізав, заперечував свою вину і цим допустив нещирість, не може братись до уваги як доказ прямого умислу такого на вбивство ОСОБА_64 . Крім цього, з прослуховуваних судом аудіо записів звернення ОСОБА_3 на лінію 102 вбачається, що він повідомляв, що на нього було вчинено напад і чув як нападники казали, що він когось підрізав і просив викликати швидку. Це свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не бажав настання негативних наслідків своїх дій, а саме смерті ОСОБА_57 , і намагався їх відвернути.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення злочину, те що він намагався викликати поліцію та швидку, прибіг додому, мив обличчя та руки, викинув ніж, свідчить більше про перебування його в шоковому стані, аніж про намагання приховати сліди злочину.

За вищевказаних обставин суд не погоджується із стороною обвинувачення, що мотивом дій ОСОБА_3 під час обставин заподіяння ним ножового поранення ОСОБА_6 були особисті неприязні відносини із ним. Обвинувачений стверджував, що раніше не знав і не бачив загиблого, жодних стосунків між ними ніколи не було і цей факт ніким не було поставлено під сумнів та не спростовано в ході судового розгляду.

Наведені обставини в сукупності з показами свідків дають суду підстави констатувати, що ОСОБА_3 зазнав суспільно небезпечного посягання, яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю і, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з боку нападників, використав ніж, який тримав в руках, попередньо попереджаючи, що має і застосує такий у випадку неприпинення нападу на нього. А отже, у нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання.

Водночас застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а відтак ОСОБА_3 вийшов за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищив межі необхідної оборони.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

При оцінці правильності кваліфікації дій обвинуваченого, судом враховано вимоги ППВСУ №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», а саме п. 22, питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При таких доказах суд вважає, що дії обвинуваченого відповідно до вимог ч.3 ст. 337 КПК України слід перекваліфікувати із ч.1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 36 КК України перевищення меж необхідної оборони визнається умисним заподіянням тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановки захисту. При наведених доказах з врахуванням визнання вини обвинуваченого у вчиненні ним умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оброни суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. Суд вважає, що вина обвинуваченого в цьому доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону й враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 118 КК України, належить до нетяжких злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд відносить щире каяття та визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який сам здійснив повідомлення органів поліції (хоч і не до кінця в категоричній формі, що очевидно зумовлювалося перебуванням в шоковому стані), відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності (давав прадиві покази, які узгоджуються між собою), утримує матір похилого віку, яка є пенсіонеркою, має постійне місце проживання, родину, міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи сукупність наведених вище обставин та даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ст.118 КК України у виді позбавлення волі на максимальний строк, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоров`я виконавчих органів Дрогобицької міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 1842,00 грн задоволити.

Судові витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту суд не продовжує, оскільки на момент постановлення вироку обвинувачений ОСОБА_3 відбув призначене йому судом покарання.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суддя

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Термін відбуття покарання рахувати з із часу затримання, тобто з 24 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 до загального строку покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь відділу охорони здоров`я виконавчих органів Дрогобицької міської ради (82100, м.Дрогобич, вул..Шкільна,7, р/р НОМЕР_1 у АКБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 1842 (одну тисячу вісімсот сорок дві) гривні 00 копійок.

Речові докази:

- дві дерев`яні гілки зі слідами РБК, чотири камінця зі слідами РБК, змив РБК на марлевий тампон, чоловічу спортивну матерчату куртку чорного кольору з помаранчевими вставками зі слідами РБК та автомобільну щітку з рукояткою червоного кольору, які передані на зберігання в камеру схову Дрогобицького ВП, з набранням вироку законної сили знищити;

- аудіо-запис №3.136879, аудіо-запис №.137049, аудіо-запис №.137086 та аудіо-запис №.137190 залишити при матеріалах справи;

-джинсові шорти синього кольору повернути ОСОБА_7 як власнику.

- трикотажну футболку помаранчевого кольору, спортивні штани темно-сірого кольору, шкарпетки темного кольору та темні гумові тапочки повернути власнику ОСОБА_3 ;

- металевий ніж з пластиковою рукояткою білого кольору знищити;

- спортивні трикотажні штани чорного кольору фірми «Nіке», матерчату куртку темно-синього кольору з балоновими вставками синього кольору з надписом «Regata», спортивні матерчаті кросівки синього кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійок витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи та 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок за проведення експертизи зброї (МФО 899998 Казначейство України (ЕАП), ЗКПО 38007594, р/р 3003 УК Залізничного району м.Львова).

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 26 червня 2019 року та від 04 липня 2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити сторонам негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1