Справа № 750/57/22
Провадження № 1-кс/750/2547/22
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021,-
в с т а н о в и в:
16.11.2022 до суду надійшло клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить накласти арешт майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 .
Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 чт. 170 КПК України).
Однак, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий у прохальній частині клопотання просить постановити ухвалу про накладення арешту з забороною розпорядження та відчуження майна, що належить ОСОБА_4 і при цьому вказуючи перелік майна, що належить арештувати, вказує про заборону на відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном, що є не зрозумілим. При цьому, описова частина клопотання взагалі не містить обґрунтування щодо заборони користування зазначеним слідчим майном, зокрема, з урахуванням приписів ч. 12 ст. 171 КПК України, згідно якої заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Також, на підтвердження права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0672; будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 315132720 (а.с. 96-101), отриману на підставі ст. 93 КПК України прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , яка не входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з ЄРДР. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом, до яких зазначена прокурор не належить у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчим не додано до клопотання документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно, що належить арештувати.
Окрім того, слідчий звертається з клопотанням про арешт майна, метою якого є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні. За змістом ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові. Всупереч зазначеній нормі процесуального закону слідчим не додано до клопотання документів щодо вартості майна, яке належить арештувати.

Зважаючи, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, його слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021, повернути прокурору Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення недоліків 72 години.
Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1