Справа № 203/1605/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м.Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 10.03.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.10.2010 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду вирок змінено: на підставі ст.ст..75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, звільнено у залі суду;

-13.01.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання у вигляді одного року позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2010 року, до відбуття призначеного покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. 11.07.2014 звільнено умовно достроково строком на 1 рік 3 місяці 18 днів;

-19.11.2015 Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.187 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання у вигляді одного року позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2012 року, до відбуття призначеного покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання покарання за цим вироком поглинути покаранням призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2015 року та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 року вирок змінено та визнано засудженим до 8 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України, приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком від 08.06.2015 року, призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення з конфіскацією майна;

-01.02.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком суду від 13.01.2012, до відбуття покарання 6 років позбавлення волі, згідно ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання від 19.11.2015, який змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016, призначено до відбування покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. 18.10.2019 року звільнено по відбуттю строку покарання;

-15.02.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 11.07.2020 року приблизно о 15 год. 40 хв., знаходячись за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, на залізничному вокзалі станції «Дніпро-Головний», на цокольному поверсі, в приміщенні приміських кас, на лавочці очікування побачив сумку, відкривши яку, побачив всередині посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , після чого у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним посвідченням шляхом викрадення для подальшого його використання в особистих цілях.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, викрав з сумки посвідчення учасника бойових дій, на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , видане 10.01.2020, після чого поклав його до кишені своєї куртки, тим самим незаконно заволодів важливим особистим документом - посвідченням учасника бойових дій шляхом викрадення, яке в подальшому залишив при собі та зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 13.07.2020 року (більш точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось за можливе) у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що вказане посвідчення є офіційним документом, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та яке згідно з чинним законодавством України надає пільги представникам посвідчення на безоплатний проїзд громадським транспортом, виник злочинний умисел, направлений на підроблення даного посвідчення, з метою використання його для безоплатного проїзду залізничним транспортом приміського сполучення.

Згідно з п. З постанови Кабінету Міністрів України № 94 від 16.02.1994 р. «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"», учасники бойових дій мають право безоплатного проїзду залізничним транспортом приміського сполучення незалежно від місця проживання.

13.07.2020 року (більш точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось за можливе), реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 ., маючи злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа, діючи умисно, самостійно підробив посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 , видане 10.01.2020 року, на ім`я ОСОБА_4 , шляхом внесення в нього змін, а саме: видалив фотокартку ОСОБА_4 та вклеїв на її місце свою фотокартку.

Таким чином, ОСОБА_3 підробив посвідчення учасника бойових дій, яке видається, чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати, чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/9626-ДД, від 20.03.2023 року: до первинного змісту посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , внесені зміни, а саме: первинна фотокартка частково видалена, після чого на її місце вклеєна інша фотокартка.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 10.03.2023 року, о 10 год. 50 хв., знаходячись в приміщенні приміських кас, які розташовані за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, на залізничному вокзалі станції «Дніпро-Головний», діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу для безоплатного проїзду, пред`явив касиру підроблене посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 , видане 10.01.2020, на ім`я ОСОБА_4 , після чого білетний касир видала йому безкоштовний квиток N061850 УВУ 100%, який є підставою для безкоштовного проїзду 10.03.2023 року, в електропотязі приміського сполучення «Дніпро-Головний- Синельникове».

Після цього, 10.03.2023 року, об 11:15 годин, ОСОБА_3 , знаходячись на території залізничного вокзалу станції «Дніпро-Головний» біля центрального входу, який розташований, за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна 11, палив тютюнові вироби. В цей час до нього звернулись співробітники поліції, які повідомили, що він палить у невідведеному для цього місці, та згідно чинного законодавства, його діяння є протиправними, через що, відповідно до ч. 2 ст. 175 КУпАП, на нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, згідно ст. 32 «Закону України Про Національну поліцію», працівники поліції попросили пред`явити документ, що посвідчує його особу, на що останній погодився, та під час того, як він доставав із кишені своєї куртки, паспорт громадянина України, у останнього із кишені на підлогу випало посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 , видане 10.01.2020, на ім`я ОСОБА_4 , в якому співробітники поліції помітили ознаки підробки.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом, у відповідності до ч.2 ст.381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні будь-яким способом важливими особистими документами, вчинив кримінальний проступок передбачений ч.3 ст. 357 КК України. Своїми умисними діями, що виразились у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право надавати такі документи і яке надає право або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 358 КК України та кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні проступки, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується негативно, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень (проступків), особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання в межах санкцій статей, передбачених ч.1 ст.357, ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року, яким він засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі.

Судові витрати, в розмірі 1321 гривень 46 копійки, за проведення експертизи №СЕ-19/104-23/9626-ДД від 20.03.2023, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.53, 368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити покарання:

- ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року та 2 (двох) місяців обмеження волі.

- ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 1 (одного) року та 1 (одного) місяця обмеження волі.

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та 2 (двох) місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року, яким він засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.

Строк відбуття покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_3 для виконання вказаного вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1321 (одну тисячу триста двадцять одну) гривню 46 копійок.

Речовий доказ: посвідчення учасника бойових дії, серії НОМЕР_1 , видане 10.01.2020 року, на ім`я ОСОБА_4 , яке після проведення експертизи було поміщено в спеціальний сейф-пакет 5610096 - зберігається в матеріалах кримінального провадження. Квиток NN061850 УВУ 100% сполученням "Дніпро-Головний-Синельникове», - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000017 від 10.03.2023.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1