Номер провадження: 11-сс/813/295/22
Справа № 510/1803/21 1-кс/510/52/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 24.09.2021 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєний злочин до ЄРДР,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєний злочин до ЄРДР.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що матеріали скарги не містять будь-яких відомостей, щодо отримання відділом поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області заяви про кримінальне правопорушення, яка була подана ОСОБА_6 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати уповноважених осіб ВП внести до ЄРДР відомості за його заявою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя неналежним чином розглянув його скаргу, не дослідив належним чином матеріали провадження, а тому вважає, що його скарга має бути задоволена у повному обсязі.

ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду в зв`язку з веденням військового часу доставлений не був, а встановити відеозв`язок із ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» для проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надалось можливим з технічних причин, а тому розгляд апеляційної скарги проведено за відсутності скаржника.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції, прокурор не з`явився про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Згідно з приписами ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Із аналізу ст. 303 КПК України вбачається, що вимоги, які були викладені у скарзі ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинений злочин до ЄРДР, має бути винесена у формі рішення, як це зазначено у п.1 ч.1 ст. 303 КПК України. Окрім того, таке рішення орган дізнання (досудового розслідування, прокурор) мають винести на підставі поданої заяви.

Тобто, питання, яке порушував ОСОБА_6 в своїй скарзі на бездіяльність слідчого є таким, що в розумінні вимог ст.303 КПК України, підлягає розгляду слідчим суддею.

Оскільки матеріали скарги, та долучені до неї додатки, не містять у собі відомостей, що вказували б на звернення ОСОБА_6 до СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області, слідчий суддя, отримавши скаргу ОСОБА_6 , направив до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області запит щодо надходження заяви ОСОБА_6 про скоєний злочин.

Як вбачається з матеріалів судової справи, а саме з листа відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 24.09.2021 р. № 65.2/3394, станом на 23.09.2021 року, заяви та повідомлення від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, не надходили, а також відсутні звернення громадян, які є потерпілими від дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя отримавши скаргу ОСОБА_6 , зробивши запит до відповідного органу, мав призначити зазначену скаргу до розгляду, провести судове засідання, перевірити доводи, викладені в скарзі та постановити відповідне рішення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що подана ОСОБА_6 скарга підлягала розгляду та за результатами такого розгляду слідчий суддя повинен був постановити рішення, яке визначено положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України.

Натомість слідчий суддя на заявлені у скарзі вимоги щодо невиконання посадових осіб ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вимог кримінального процесуального закону, які підлягали перевірці уваги не звернув, фактично розпочав розгляд скарги ОСОБА_6 , однак помилково прийняв рішення, яким відмовив у відкритті провадження.

Таким чином всупереч вимог п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя не здійснив належних заходів на захист прав та інтересів особи, прийняв безпідставне рішення, яке не відповідає нормам чинного кримінально процесуального законодавства, що вказує на незаконність ухвали та слугує підставою для її скасування.

Разом з цим, перевіряючи обгрунтованість скарги ОСОБА_6 , апеляційний суд дійшо висновку про те, що така скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів судової справи, факт звернення скаржника із заявами про кримінальні правопорушення до СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області та відсутність будь-якого реагування на такі заяви, яка полягає у невиконанні вимог ст. 214 КПК України, та яка є предметом оскарження до слідчого судді під час досудового провадження, в порядку ст.303 КПК України, в даному випадку заявником не доведена, про що також зазначив слідчий суддя в оскаржуваному рішенні.

Крім того, зважаючи на те, що заяви та повідомлення від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області (СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області) не надходили, а також відсутні звернення громадян, які є потерпілими від дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що у даному випадку така бездіяльність відповідних посадвих осіб відсутня, оскільки і відсутній предмет розгляду бездіяльності.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_6 є необгрунтованою, а відтак такою, що задоволенню не підлягає.

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Водночас, приписами п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєний злочин до ЄРДР .

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 24.09.2021 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєний злочин до ЄРДР - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Ренійського ВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєний злочин до ЄРДР .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4