У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №30001348, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
02.11.2022 року засобом поштового зв`язку прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду клопотання, яке зареєстровано канцелярією суду 07.11.2022 року, у кримінальному провадженні за №30001348, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна.
Згідно вказаного клопотання з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, неподалік будівлі №32, а саме: один прозорий зіп пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичну, яку поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1174011/
У судове засідання прокурор, третя особа ОСОБА_4 не з`явилися. Прокурор ОСОБА_3 разом з клопотанням подав заяву про розгляд клопотання в його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №30001348, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, що «01.11.2022 року о 00:12 за адресою м. Ужгород по вул. Шумна, неподалік будівлі №32 було зупинено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час поверхневої перевірки виявлено прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору зовні схожу на наркотичну, яку в подальшому було виявлено та поміщено до спеціального пакету».
Слідчим суддею встановлено, що 01.11.2022 року в період часу з 00 год. 30 хв. по 01 год. 00 хв. був проведений огляд місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, неподалік будинку №32 в ході вказаного огляду було виявлено та вилучено: один прозорий зіп пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичну, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1174011.
01.11.2022 року «один прозорий зіп пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору зовні схожу на наркотичну, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1174011, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №30001348, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України /постанова про визнання речовими доказами від 01.11.2022 року/.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).
Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
За результатами розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 01.11.2022 року.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
З метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події, який проводився 01.11.2022 року за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, неподалік буд. 32, а саме: один прозорий зіп пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичну, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1174011.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.
У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 08.11.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_5