Справа № 521/6486/23
Номер провадження:1-кс/521/996/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході проведення слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
14.02.2023 слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 постановлено ухвалу про проведення обушку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому встановлено, що за вказаною адресою проживає близьке оточення ОСОБА_4 , а саме його теща ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Так, 03.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:
-банківська картка PIRAEUS BANK НОМЕР_1 ;
-банківська картка OTP BANK НОМЕР_2 ;
-банківська картка NEO BANK НОМЕР_3 ;
-банківська картка ТАСКОМБАНК НОМЕР_4 ;
-блокнот чорного кольору з надписом «Note book» на 113 арк. з чорновими записами;
-зошит зеленого кольору з написом «Smiling» на 22 арк. з чорновими записами.
Постановою слідчого від 03.03.2023 року вилучені предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не прибув, свого ставлення до клопотання прокурора не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Ухвалою слідчого судді від 08.03.2023 року клопотання слідчого про арешт зазначеного майна було повернуто прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного та враховуючи, що прокурор своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна після усунення недоліків та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на вилучене майно 03.03.2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 :
-банківську картку PIRAEUS BANK НОМЕР_1 ;
-банківську картку OTP BANK НОМЕР_2 ;
-банківську картку NEO BANK НОМЕР_3 ;
-банківську картку ТАСКОМБАНК НОМЕР_4 ;
-блокнот чорного кольору з надписом «Note book» на 113 арк. з чорновими записами;
-зошит зеленого кольору з написом «Smiling» на 22 арк. з чорновими записами.
Заборонити відчужувати, користуватись, розпоряджатись майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1