справа № 631/1324/22
провадження № 1-кп/631/60/23
У Х В А Л А
п р о п р о д о в ж е н н я з а п о б і ж н о г о з а х о д у
у в и г л я д і д о м а ш н ь о г о а р е ш т у
23 березня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_2
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженцем села Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, громадянином України, із середньою освітою, не судимого, розлученого,
який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,-
працює без офіційного працевлаштування, зареєстрований за адресом:
та фактично проживає за адресом:
кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого,-
У зв`язку із спливом строку, на який було застосовано вказаний запобіжний захід, прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення групи прокурорів, прийнятої заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_8 22.09.2022 року, звернувся із дотриманням вимог частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодифікованого закону України із клопотанням, зареєстрованим за вхідним № 1616/23-вх від 23.03.2023 року, щодо продовження застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у зв`язку із тим, що на цей час справа не розглянута, ризики, визначені чинним законодавством, а саме: статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, як то: переховування від суду та незаконний вплив на свідків,- продовжують існувати, а тому вважає за доцільне продовження застосованого на підготовчому судовому засіданні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У судовому засіданні прокурор у провадженні ОСОБА_2 вважав, що клопотання необхідно задовольнити, так як воно є обґрунтованим й слід продовжити строк домашнього арешту обвинуваченому за тих самих умов.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю підтримав заявлене прокурором клопотання і вказав, що не заперечує проти продовження йому ще на 60 днів запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Відтак, дослідивши клопотання прокурора, додані до нього документи, а також вислухавши позицію сторін у справі, суд вважає, що його слід задовольнити з огляду на таке.
Порядок кримінального провадження на території України як обумовлено змістом статті 1 Кримінального процесуального кодексу України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Одним із завдань кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі приписів статті 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.
Частинами 1 і 3 статті 331 зазначеного кодифікованого закону визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Із таким клопотанням стосовно продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_3 звернувся прокурор, який обґрунтував своє прохання продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,- з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, до 23 березня 2023 року (включно), за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.
Відтак, запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються (продовжуються) тільки з метою та за наявності підстав, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирішуючи питання про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд щоразу зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, в тому числі й правову позицію, викладену у пункті 80 Рішення від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Частина 1 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, які можуть застосовуватись у кримінальному провадженні, що наведені в порядку зростання ступеню суворості.
Виключною (єдиною) метою застосування (продовження) запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами ж застосування (продовження) запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність хоча б одного ризику, переліченого у пунктах 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Розв`язуючи питання щодо можливості задоволення клопотання прокурора, суд ураховує, що ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області, постановленою 23.01.2023 року за наслідками проведеного підготовчого судового засіданні у межах справи з єдиним унікальним № 631/1324/22 (провадження № 1-кп/631/60/23) за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,- з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, на строк 60 днів, тобто до 23 березня 2023 року (включно), за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.
Отже, станом на 23.03.2023 року справа по суті висунутого обвинувачення не розглянути, свідки, що викликаються у суд, не з`являються, а строк домашнього арешту ОСОБА_3 спливає.
Приписами частин 1 та 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії судового розгляду справи, суд, враховуючи існування ризиків (переховування від суду й незаконного впливу на свідків), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зав`язків у місці його проживання,- приходить до обґрунтованого висновку про те, що раніше застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого спливає 23.03.2023 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому суд бере до уваги, що більш м`якими запобіжними заходами у порівнянні з домашнім арештом є особисте зобов`язання, особиста порука та застава. Тому оцінюючи можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Отже, з огляду на таке, а також беручі до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (на цей час висунутого обвинувачення, яке відповідно до пункту 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом), суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які ще не змінились, а тому вважає за необхідне, можливе та доцільне продовжити застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який зміг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створив необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції з прав людини та усталеної практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри» розуміється так, що існують факти та/або інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміновані їй правопорушення. За таке, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, на цей період часу відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, що у свою чергу виправдовує подальше обмеження права обвинуваченого.
Крім того, положеннями частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обумовлений імперативний перелік альтернативних обов`язків, які суд вправі покласти на обвинуваченого для забезпечення його процесуальної поведінки. Ця правова норма регламентує, що суд зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Відтак, з огляду на те, що судовий розгляд цього кримінального провадження ще не розпочатий, дослідивши наявні матеріали справи на обґрунтування питання, що обговорюється, як то: вік обвинуваченого (41 повних років), стан його здоров`я (довідок про наявність будь-яких хвороб сторонами захисту або обвинувачення не надано, усно не заявлено), сімейний стан (холостий), відсутність постійного роду занять (офіційно не працевлаштований, суб`єктом господарської діяльності не є), матеріальне положення (стабільний заробіток відсутній), місце мешкання (має постійне місце реєстрації, хоча за ним не мешкає, проте постійно проживає за адресом, визначеним у клопотанні прокурора як домашня адреса), - ураховуючи достатність даних задля формування висновку щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_3 з огляду на наявність висунутого йому обвинуваченого, суд вважає за необхідне та можливе продовжити застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби у межах строків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, і вважає що саме такий запобіжний захід може запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 вказаного кодифікованого акту, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи наявність зазначених ризиків, оцінюючи сукупність всіх обставин, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, факт вчинення цього злочину під час оголошення в Україні воєнного стану в наслідок збройної агресії з боку Російської Федерації; обставини злочину, у вчинені якого він обвинувачується, - вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує вже застосований відносно нього запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,- з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.
Приходячи до такого, суд бере до уваги, що на території Харківської області ведуться активні бойові дії, в тому числі ракетних обстрілів зазнав Харківський район Харківської області. Крім того, на період воєнного стану запроваджено певні обмеження прав громадян, а органи правопорядку, медицини, ДСНС та інші служби переведені в посилений режим цілодобової роботи. Тому з огляду на важливість дотримання питання громадської безпеки в період воєнного стану, перебування обвинуваченого під домашнім арештом має значний суспільний інтерес, більший ніж втручання в його особисті права та свободи.
Разом з тим суд, продовжуючи обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло (за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища), вважає за необхідне покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до Нововодолазького районного суду Харківської області або прокурора за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту за місцем фактичного проживання, яким є: Харківська область, Харківський район, селище міського типу Нова Водолага;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
Формуючи вказані висновки, суд покладається на положення частини 1 статті 6 зазначеної вище Конвенції, що вимагають від суду, який підпадає під її дію, бути безпристраснім, що включає у себе відсутність упередження або упередженості.
У рішеннях «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30.09.2010 року та у справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 року Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що словосполучення «згідно із законом» по суті стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм. Фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб захід мав певне підґрунтя в національному праві.
Тобто відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що відображує принцип, пов`язаний із належним відправленням правосуддя, в кожному рішенні судів та трибуналів повинні бути належним чином викладені аргументі, на яких вони базуються.
Відтак, позиція сторін провадження почута, заслухана та вивчена судом.
Постановляючи ухвалу, суд також бере до уваги приписи частини 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Також суд зауважує, що відповідно до пункту 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.
При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебуває на розгляді належного та повноважного суду.
Приймаючи до уваги все вищевикладене, забезпечуючи право на свободу та особисту недоторканість, керуючись статтею 5 Конвенції з прав людини, статтею 29, 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року; частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, а також пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 3 статті 21, частиною 6 статті 22, частинами 1 та 11 статті 31, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 138, 176 178, 181, 193, 194, 196, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -
Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,- з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, до 21 травня 2023 року (включно), за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до Нововодолазького районного суду Харківської області або прокурора за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту за місцем фактичного проживання, яким є: Харківська область, Харківський район, село Рокитне;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що:
1) в разі невиконання ним вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
2) відповідно до частини 5 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу суду в частині продовження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, роз`яснивши про необхідність негайно поставити на облік особу, щодо якої продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору, а також направити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для здійснення контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали було постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору, підписано суддею в одному примірнику та оголошено у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду 28.03.2023 року о 08 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1