Дата документу 17.11.2022Справа № 554/532/17

УХВАЛА
Іменем України
17 листопада 2022 року
м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України за підозрою ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
11.11.2022 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернувся слідчий СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 з клопотанням, яке погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України за підозрою ОСОБА_7 .

Клопотання обгрунтовано тим, що слідчими слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000277 від 17.12.2014 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.1998 ОСОБА_7 прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. ОСОБА_7 присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників і ніколи не зраджувати Українському народові.

Наказом голови Служби зовнішньої розвідки України від 15.07.2010 №384-ос, ОСОБА_7 присвоєно чергове військове звання «майор».

Наказом голови Служби зовнішньої розвідки України від 17.01.2012 №27-ос, ОСОБА_7 призначено на посаду начальника адміністративно-господарського відділення 9 служби 4 управління 2 департаменту Служби зовнішньої розвідки України.

Під час проходження служби, ОСОБА_7 зобов`язаний, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_7 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави України та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Однак, в порушення вказаних вимог нормативно-правових актів майор ОСОБА_7 став на злочинний шлях і вчинив умисні злочини за наступних обставин.

Так, протягом лютого-березня 2014 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, захопили державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тим самим порушили територіальну цілісність та державний суверенітет України, що продовжується по теперішній час.

Крім того, 06.03.2014 в приміщенні Верховної Ради АР Крим у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову №1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», згідно якої 16.03.2014 мав відбутися так званий «референдум» на який винесли питання входження

АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації. В той же день, 06.03.2014 Севастопольська міська рада на позачерговій сесії прийняла рішення № 7151 з аналогічним змістом.

Відповідно до зазначених постанов, 16.03.2014 проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Конституційний суд України своїм рішенням № 2-рп/2014, у справі № 1?13/2014 від 16.03.2014, визнав постанову ВР АРК № 1702-6/14 від 06.03.2014 неконституційною.

Депутатами Верховної Ради АР Крим, 17.03.2014 в порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою, на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2014 у справі № 1?15/2014 від 20.03.2014, згадану вище «Декларацію про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя» визнано неконституційною.

В подальшому, між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» 18.03.2014 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

Після цього, Державною Думою Російської Федерації 20.03.2014 прийнято Федеральний конституційний закон від 21.03.2014 №6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Згідно з указаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу РФ.

За таких обставин, статус території АР Крим, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, визначено як тимчасово окупована територія, унаслідок збройної агресії Російської Федерації, та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Таким чином, станом на березень 2014 року Україна перебувала у стані, що характеризується діями щодо вирішення національно-етнічних, релігійних та інших протиріч із застосуванням засобів збройного насильства, за яких держава не переходить в особливий стан, що визначається як війна, і не вводить режим воєнного стану в країні або на частині її території, а збройна боротьба не виходить за межі операційного напрямку (мають місце різні військові інциденти, військові акції, інші військові зіткнення обмеженого масштабу (низької інтенсивності) із застосуванням іррегулярних або регулярних збройних формувань), тобто знаходилася у стані збройного конфлікту.

В умовах збройного конфлікту та окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, вірні присязі Українському народу військовослужбовці самостійно та централізовано виходили з окупованої території Автономної республіки Крим для подальшого проходження служби на території, не підконтрольній Російській Федерації.
Виходячи з необхідності збереження життя, здоров`я, забезпечення прав і законних інтересів військовослужбовців, працівників Збройних Сил України, інших військових формувань, працівників правоохоронних органів України, які проходять службу (працюють) на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Указом Президента України № 339 від 24.03.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введено в дію вказане рішення Ради національної безпеки і оборони України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03. 2014 вирішено невідкладно розпочати передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України. Рішення було опубліковане в офіційних виданнях та в засобах масової інформації.

На виконання Указу Президента України № 339 від 24.03.2014, 01.04.2014 Кабінетом Міністрів України схвалено план організації виконання останнього.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, військовослужбовці військових формувань та правоохоронних органів України, які прибули з тимчасово окупованої території і виявили бажання (за наявності підстав) звільнитися з військової служби, звільняються з військової служби, у тому числі в особливий період, за наявних підстав, а при їх відсутності - у зв`язку із скороченням штатів, якщо вони звернулися з клопотанням про звільнення протягом трьох місяців після прибуття з тимчасово окупованої території. Військовослужбовці військових формувань та правоохоронних органів України, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями та правоохоронними органами України строки, вважаються такими, що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб. Відповідна інформація щодо їх розшуку надається до правоохоронних органів.

За наведених обставин, в березні 2014 року, в ході збройного конфлікту на всій території Автономної Республіки Крим, внаслідок збройної агресії Російської Федерації, також захоплено 9 службу 4 управління 2 департаменту Служби зовнішньої розвідки України (військова частина НОМЕР_1 ).

Так, у період з 10.03.2014 по 14.03.2014 військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації безпідставно проникли на територію військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 та здійснили незаконне захоплення майна військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим бойова і мобілізаційна готовність зазначеної військової частини була підірвана.

В подальшому, відповідно до розпоряджень окупаційної влади т.зв. «Совета Министров Республики Крым» № 823-р від 19.08.2014, № 18-р від 21.01.2015 та № 453-р від 25.05.2015, земельна ділянка, майно та товарно-матеріальні цінності в/ч НОМЕР_1 були передані на баланс ФГКУ в/ч НОМЕР_2 ФСБ РФ для забезпечення її ефективної оперативно-службової діяльності.

В той же час, відповідно до наказу голови Служби зовнішньої розвідки України № 149/дск від 15.05.2014, з метою здійснення окремих заходів щодо передислокації 9 служби 4 управління 2 департаменту, військовослужбовцям 9 служби 4 управління 2 департаменту СЗР, наказано у строк до 19.05.2014 прибути до міста Києва у пункт постійної дислокації Служби зовнішньої розвідки України, про що було повідомлено ОСОБА_7 в усному порядку.

В свою чергу, у період проходження військової служби у військовослужбовця Служби зовнішньої розвідки України, майора ОСОБА_7 , з мотивів особистих поглядів та ставлення до політичної й суспільної ситуації у державі, виник злочинний умисел на ухилення від військової служби.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел та бажаючи досягти мети повністю ухилитися від військової служби, діючи умисно і свідомо порушуючи вимоги ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 11, 16, 49, 82-84, 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не виконав наказ і не з`явився до міста Києва у пункт постійної дислокації Служби зовнішньої розвідки України, чимпорушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин не з`явився на військову службу, з метою ухилення від її проходження, тобто вчинив дезертирство.

Поряд з цим, не зважаючи на вказані обставини, ОСОБА_7 , отримавши, в березні-квітні 2014 року, але не раніше 13.03.2014, пропозицію від невстановлених досудовим слідством представників Федеральної Служби Безпеки Російської Федерації щодо подальшого працевлаштування у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , надав згоду перейти на бік ворога в умовах збройного конфлікту.

В цей же період часу, ОСОБА_7 , будучи громадянином України та військовослужбовцем, маючи звання «майор», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи, що внаслідок його дій буде завдано шкоду державній безпеці України у вигляді заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності і обороноздатності, з особистих мотивів перейшов на бік ворога, шляхом працевлаштування на умовах окупаційної влади до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , де здійснював свою діяльність на користь Російської Федерації.

В подальшому, 06.04.2014 ОСОБА_7 , будучи громадянином України та військовослужбовцем Служби зовнішньої розвідки України, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту і продовжуючи свою злочинну діяльність, отримав паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_3 , а 09.11.2015 у зв`язку із досягненням 45 річного віку був документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_4 .

Таким чином, ОСОБА_7 , перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, сприяв утриманню, посиленню та становленню окупаційної влади, що продовжує незаконні дії по окупації АР Крим по даний час. Крім того, особистим прикладом продемонстрував іншим військовослужбовцям 9 служби 4 управління 2 департаменту СЗР України - військової частини НОМЕР_1 невиконання вимог Конституції України, військової присяги, Статутів Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про оборону України», а своїми знаннями, навичками та діями всупереч інтересам України, виконував службові обов`язки у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 .

18.12.2014 громадянину України ОСОБА_7 , у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру у нез`явленні на військову службу, з метою ухилення від неї (дезертирство), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

22.12.2014 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

30.09.2022 громадянину України ОСОБА_7 , у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру в діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту (державна зрада), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

03.11.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Севастополь АР Крим, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 29.06.1996, зареєстрованому за адресою: військова частина НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, начальнику адміністративно-господарського відділення 9 служби 4 управління 2 департаменту Служби зовнішньої розвідки України (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні майор, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.408 та ч.1 ст.111 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення в діях ОСОБА_7 від 17.12.2014;зобов`язанням військовослужбовця СЗР України ОСОБА_7 від 03.03.2005; матеріалами виконаного доручення з відомостями про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника адміністративно-господарського відділення 9 служби 4 управління 2 департаменту Служби зовнішньої розвідки України (військова частина НОМЕР_1 ) та присвоєння військового звання «майор»; випискою з наказу по СЗР України від 15.05.2014; випискою з подання для звільнення ОСОБА_7 з військової служби в СЗР України від 28.12.2015; витягом з СПО СК: АС «Российский паспорт» щодо ОСОБА_7 показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2022; додатком до огляду мережі Інтернет від 12.11.2021 «Документация об аукционе в электронной форме на право заключения контракта на поставку услуг для нужд Федерального государственного казенного учреждения «В/ч 28735» за 2015 рік та іншими матеріалами у їх сукупності.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, а також враховуючи, що ОСОБА_7 постійно перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим та продовжує свою злочинну діяльність, повідомлення про підозру останньому у кримінальному провадженні № 0000277, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено його адвокату за призначенням ОСОБА_5 , а також направлено поштою за останнім місцем служби підозрюваного.

07.11.2022 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу до Октябрського районного суду м. Полтави для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.10.2022 підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України, у кримінальному провадженні №0000277, визначена за СВ УСБУ у Полтавській області.

Згідно показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та повідомлення відділу КР УСБУ в Полтавській області, ОСОБА_7 на даний час переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території РА Крим.

Крім того, з метою проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово викликався повістками в слідчий відділ УСБУ в Полтавській області на 10.10.2022, 21.10.2022 та 24.10.2022 з відповідними публікаціями в засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», але за викликом уповноваженої особи не з`явився.

На даний час, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Територія Автономної Республіки Крим згідно чинного законодавства, визначена як тимчасово окупована територія, унаслідок збройної агресії Російської Федерації, де підозрюваний може переховуватися від правосуддя і вона не підконтрольна правоохоронним органам та органам влади України.

Таким чином, орган досудового розслідування має достовірну інформацію про те, що ОСОБА_7 дійсно переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території. Тобто, притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим.

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Статтею 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in abcentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченим цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Положеннями ч.2 ст.297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.111 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення під кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.12 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 04.11.2018), та ч.1 ст.5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням Антитерористичної операції» від 12.08.2014 № 1632-VII, ухилення від явки на виклик слідчого (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

При цьому необхідно зазначити, що ч.2 ст.6 Закону України № 1632-VII від 12.08.2014 визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно положень ст.ст.1, 3 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України і, серед іншого, такою територією є сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

А отже, підозрюваний ОСОБА_7 наразі перебуває на тимчасово окупованій території України.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на вказане вище, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, покладався на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною РадоюУкраїни,цього Кодексу та інших законів України.

Згідно до ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема, і статтею 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Статтею 297-2 КПК України передбачено, що з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

В силу ст. 297-4-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Судом встановлено, що 18.12.2014 громадянину України ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру у нез`явленні на військову службу, з метою ухилення від неї (дезертирство), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

В подальшому 30.09.2022 громадянину України ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю достатніх доказів, повідомлено про підозру в діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту (державна зрада), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111, ч. 1 ст.408 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення в діях ОСОБА_7 від 17.12.2014; зобов`язанням військовослужбовця СЗР України ОСОБА_7 від 03.03.2005; матеріалами виконаного доручення з відомостями про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника адміністративно-господарського відділення 9 служби 4 управління 2 департаменту Служби зовнішньої розвідки України (військова частина НОМЕР_1 ) та присвоєння військового звання «майор»; випискою з наказу по СЗР України від 15.05.2014; випискою з подання для звільнення ОСОБА_7 з військової служби в СЗР України від 28.12.2015; витягом з СПО СК: АС «Российский паспорт» щодо ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2022; додатком до огляду мережі Інтернет від 12.11.2021 «Документация об аукционе в электронной форме на право заключения контракта на поставку услуг для нужд Федерального государственного казенного учреждения «В/ч 28735» за 2015 рік та іншими матеріалами у їх сукупності.

При розгляді клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий довів, що ОСОБА_7 свідомо переховується від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, що він перебуває на території Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією України.

Так, постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_12 від 22.12.2014 року оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_7 з тих підстав, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, його місцезнаходження невідоме.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та постановлення ухвали про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000277 від 17.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 297-1- 297-4, 372 КПК України, слідчий судя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України за підозрою ОСОБА_7 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України, відносно оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 297-4 КПК України, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1