УХВАЛА

03 березня 2023 року

м. Київ

справа № 754/7270/17

провадження № 51-867 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2023 року касаційну скаргу прокурора, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом, серед іншого, було констатовано порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, при цьому акцентовано увагу прокурора, що при формулюванні вимоги ним не враховано факту залишення без змін оскаржуваною ухвалою вироку місцевого суду, яким ОСОБА_4 призначено остаточне покарання, щодо якого прокурором вимога не порушується.

У межах наданого судом строку прокурор надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі в повній мірі не усунув.

Зокрема, прокурором не усунуто порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Залишаючи без руху касаційну скаргу, Судом роз`яснено, що такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Так, у наданій на усунення недоліків касаційній скарзі, прокурор просить змінити ухвалу апеляційного суду, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Однак, викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки прокурором не враховано, що покарання засудженому призначене саме вироком місцевого суду, який залишено без змін оскаржуваною ухвалою, однак вимогу про зміну вироку перед судом заявник не порушує.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути прокурору касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_4 повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3