Єдиний унікальний № 501/2729/13-к
Провадження № 1-кп/501/258/22
УХВАЛА

04 листопада 2022 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №000030 від 23.11.2012 р.

Прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

Захисник ОСОБА_11 .

Потерпілі - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

Представник потерпілих - ОСОБА_14 .

Обвинувачений:
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Іллічівськ Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України

Суть питання, що вирішується
Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке має бути розглянуте судом до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_15 подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Встановлені судом обставини
ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

З 20.03.2014 р. до 14.12.2018 р. судове провадження було зупинене у зв`язку з розшуком обвинуваченого, судом постановлялися ухвали про дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т. 3 а.с. 8283, 155156, 187188, 198 199, 214215, 226227, т. 4 а.с. 2021).

14.12.2018 р. обвинувачений був затриманий (т. 4 а.с. 22 24) після видворення його з Російської Федерації 11.12.2018 р.

14.12.2018 р. відносно обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався ухвалами суду та вироком суду від 18.02.2020 р. (т. 4 а.с. 5456, 8285, 101104, 145148, 176178, т. 5 а.с. 212, 4649, 141145, 218 229).

Вироком Іллічівського міського суду від 18.02.2020 р. ОСОБА_15 засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна (т. 5 а.с. 218229).

З 17.09.2021 р., коли ухвалою Апеляційного суду Одеської області вирок відносно ОСОБА_15 був залишений в силі (т. 7 а.с. 13 24), по 15.09.2022 р. обвинувачений відбував призначене вироком Іллічівського міського суду від 18.02.2020 р. покарання у виправній колонії.

Постановою Верховного суду України від 15.09.2022р. вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2020 р. та ухвала Одеського апеляційного суду від 17.09.2021р. щодо ОСОБА_15 скасовані та призначений новий розгляд у суді першої інстанції, обвинуваченого вирішено залишити під вартою до вирішення судом першої інстанції питання про обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

Прокурор обґрунтовує своє клопотання наявністю обставин, що дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_16 у вчинені тяжкого злочину, за яке Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.

Клопотання прокурора обґрунтоване встановленням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для запобігання яких необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме обвинувачений може:

переховуватись від суду, що підтверджується тим, що обвинувачений, достеменно знаючи про те, що стосовно нього здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, розуміючи свій юридичний обов`язок постати перед судом, умисно вчинив дії для приховування місця свого перебування, що змусило суд при попередньому судовому розгляді вживати заходи, спрямовані на його розшук і затримання;

незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності;

вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні двох епізодів злочинів.

Сторона захисту заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та наполягала на зміні запобіжного заходу на особисте зобов`язання обґрунтовуючи тим, що з урахуванням заліку попереднього ув`язнення із розрахунку день за два ОСОБА_15 перебуває під вартою вже більше семи років, тобто більше строку покарання, призначеного вироком суду, який не було скасовано через необхідність посилення покарання, у зв`язку з чим при новому розгляді йому не може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, більший ніж сім років. Обвинувачений в судовому засіданні також пояснив, що він поїхав до Російської Федерації, де звертався з клопотанням про надання притулку, тобто на законних підставах.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
Зі змісту положень ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, випливає, що суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлені ризики не зменшилися, а також те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою; і ці обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Судом встановлена наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, про що свідчить тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжких злочинів, а також те, що він під час розгляду даного кримінального провадження вже переховувався від суду, поїхавши до іншої країни, в якій звертався за наданням притулку (п.1); що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих і свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки в даному кримінальному провадженні наявні потерпілі і свідки, а обвинувачений заінтересований у наданні ними виправдувальних його показань.

Водночас перебування під вартою обвинуваченого з 14.12.2018 р. (тобто протягом майже чотирьох років) без вироку суду, що набрав законної сили, свідчить про те, що в даному випадку застосування такого запобіжного заходу не забезпечило розгляд кримінального провадження протягом розумного строку, у зв`язку з чим мета застосування найсуворішого запобіжного заходу не досягнута незважаючи на його застосування.

Тому, суд дійшов висновку про можливість застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Однак, ухилення обвинуваченого від суду під час розгляду даного кримінального провадження шляхом зміни країни проживання свідчить про необхідність заборони залишати житло цілодобово.

При прийнятті рішення судом також береться до уваги вік обвинуваченого, стан здоров`я, наявність у нього сім`ї та зареєстрованого місця проживання, позитивні характеристики ВКПФ «Вячеслава», відсутність у нього судимостей.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Змінити запобіжний захід ОСОБА_15 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 24 години 04 січня 2023 року.

Обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду в даному кримінальному провадженні, а в строк до 04 січня 2023 року також і виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання;

утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати до ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_15 з-під варти та доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору та захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику відділу поліції № 1 Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області.

Суддя ОСОБА_1