Номер провадження: 11-сс/813/1543/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 24.10.2022 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №000048 від 27.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 та накладений арешт на нежитлове приміщення №7, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , заборонивши Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах, щодо нежитлового приміщення №7, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), та щодо нежитлового приміщення №8, що розташоване АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

Накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_8 в чому воно б не виражалось та де б воно не перебувало, в межах суми цивільного позову, а саме у розмірі 2052020,80 грн.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що з наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Таким чином, вбачається необхідність накладення арешту і на особисте майно ОСОБА_8 , яке належить йому на праві приватної власності з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на наступне:

- слідчий суддя не перевірив розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, розглянув клопотання за відсутності оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, постановив ухвалу про накладання арешту заднім числом, після закриття 24.10.2022 Приморською окружною прокуратурою кримінального провадження № 0000048 від 26.01.2021 за ч. 4 ст. 190 КК України;

- 24.10.2022 захисник ОСОБА_6 ознайомився із матеріалами справи та секретар слідчого судді повідомила, що розгляд клопотання про арешт майна призначено на 10 год. 25.10.2022, однак в цей день судовий розгляд клопотання не відбувся, згідно інформації на сайті Судова влада Україна 24.10.2022 слідчий суддя розглянув та частково задовольнив клопотання про арешт майна у даній справі.

- слідчий суддя не врахував, що розмір шкоди у кримінальному провадженні становить не певна сума коштів або індивідуальне визначене майно, а результати певних поліпшень (ремонтних робіт), які потерпілий декларує, що виконав у певний час та певного періоду часу у приміщенні № 7 по АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_8 ;

- висновок експерта від 24.12.2021 № 21-1702/1765, наданий потерпілим, складено із порушенням вимог ст. 778 ЦК України, п.п. 2.1, 3.2, 3.6, 3.7 наказу Фонду державного майна України від 27.02.2004 № 377 «Щодо затвердження Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації», без урахування правових висновків Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 910/4923/14 та не підтверджує вартість невід`ємних поліпшень і суму спричиненої ОСОБА_10 шкоди, на підставі чого стороною захисту було подано слідчому клопотання про призначення повторної комісійної оціночно-будівельної технічної експертизи, яке станом на момент закриття кримінального провадження залишалось нерозглянутим;

- слідчий суддя не врахував те, що згідно договору про наміри від 18.06.2020 у випадку, якщо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 уклали договір оренди приміщення № 7, оренда плата складала би еквівалент 1200 доларів щомісячно, при цьому приміщення знаходилось у незаконному володінні ОСОБА_10 протягом 25 місяців, у період з 18.06.2020 по 01.08.2022 у зв`язку з чим орендна плата, яку ОСОБА_10 зобов`язаний був би сплатити ОСОБА_8 без урахування житлово-комунальних витрат, мала би складати 1097058,00 грн. та комунальні послуги в розмірі 55932,13 грн., на підставі чого сума неотриманих ОСОБА_8 від ОСОБА_10 платежів на 383494,13 грн. перевищує вартість поліпшень, визначених експертом.

Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого.

В судове засідання апеляційного суду прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_12 не з`явився, водночас надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, натомість, представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Разом із тим, 01.11.2022 на адресу апеляційного суду прокурором Приморської окружної прокуратури ОСОБА_12 надіслана копія постанова заступника керівника Приморської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 21.10.2022 про закриття кримінального провадження №000048 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Проте, зі змісту зазначеної постанови вбачається, що питання щодо арешту майна вирішено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною 4 ст. 174 КПК України встановлено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Втім, ч.ч. 3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Апеляційним судом встановлено, що розгляд клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 здійснювався слідчим суддею без участі сторін кримінального провадження, більш того в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо належного сповіщення сторін кримінального провадження про розгляд зазначеного клопотання.
При цьому, ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси постановлена 24.10.2022 в той час, як постанова заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження №000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України була винесена 21.10.2022.

Твердження представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що зазначена постанова заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження №00004 на теперішній час оскаржується в порядку ст. 303 КПК України, що є підставою для відкладання апеляційного розгляду колегія суддів вважає неспроможними, оскільки на теперішній час вказане процесуальне рішення прокурора не скасоване, а накладений арешт на майно в закритому кримінальному провадженні грубо порушує право на власності ОСОБА_8 .

Наведені вище обставини свідчать про те, що під час розгляду питання щодо арешту майна слідчий суддя припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 та п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та постановлення нової ухвали.

За таких обставин, з огляду на те, що на момент постановлення слідчим суддею ухвали про накладення арешту на майно, кримінальне провадження №000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України вже було закрито, колегія суддів керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про закриття провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.

Враховуючи те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, апеляційний суд не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам захисника ОСОБА_6 викладеним у його скарзі.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 24.10.2022 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №000048 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №000048 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення до Верховного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4