У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2022 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002701 від 08.12.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що У провадженні сектору дізнання відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002701 від 08.12.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 08.12.2022 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 53, працівниками поліції було помічено автомобіль, водієм якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено підробку вузлів/номерів кузова автомобіля марки Фольксваген моделі Гольф з н.з. НОМЕР_1 .

08 грудня 2022 року, за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 53, в ході проведення огляду місця події, за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за добровільної згоди останнього, вилучено автомобіль марки «Фольксваген» моделі «Гольф», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

Таким чином, в ході проведення даної слідчої дій було виявлено та вилучено ряд речей, які мають значення для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, зокрема:

-автомобіль марки «Фольксваген» моделі «Гольф» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

В ході проведення вищезазначеного огляду місця події, органом досудового розслідування було прийнято рішення про необхідність у вилучені вказаних речей для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, в результаті чого останні були вилучені. Вказані речі будуть використані під час проведення експертиз, інших слідчих та процесуальних діях.

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі прокурора власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки воно є предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

-автомобіль марки «Фольксваген» моделі «Гольф» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_6