Справа № 192/226/23
Провадження № 1-в/192/41/23
Ухвала

Іменем України

09 березня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сел. Орджонікідзе, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року за п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115, ст. 71 КК України до 12 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «СВК (№21)» - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

Початок строку: 15.11.2014 року

Кінець строку: 10.06.2025 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому зазначив, що він відбув 3/4 строку покарання, характеризується позитивно, має вісім заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, працевлаштований сторожем на тепличному комбінаті, має два стягнення, які погашені за плином часу, вважає, що своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, пояснив, що він працює у виправній установі, але не постійно, оскільки неодноразово на тривалий термін виїжджав для лікування, його поведінка є сумліною, оскільки в нього відсутні порушення дисципліни, тому вважає, що довів своє виправлення.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав та просив звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці він довів своє виправлення.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, захисника, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений, який відбув 3/4 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з травня 2017 року по теперішній час, на даний час робочим теплиці установи, до праці за весь період відубвання покарання ставився, як добре так і задовільно. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 10), на даний період часу має вісім заохочень, які застосовані 20 липня 2017 року, 01 листопада 2017 року, 23 квітня 2018 року, 26 липня 2018 року, 29 січня 2019 року, 24 квітня 2019 року, 04 січня 2022 року та 29 березня 2022 року, при цьому в 2020, 2021, 2023 роках заохочень немає. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявні у засудженого заохочення мають разовий, а не систематичний характер і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання має три стягнення за порушення режиму утримання, застосовані 23 вересня 2015 року, 22 серпня 2016 року та 14 грудня 2020 року. Згідно наявних в особовій справі характеристик (а.о.с. 39, 43, 83, 145) засуджений за весь період відбування покарання характеризувався як посередньо так і задовільно, раніше приймав участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу, на даний час не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в зв`язку з чим, суд не може визнати поведінку засудженого сумлінною.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі вищевикладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1