Справа № 308/355/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001610, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 просить накласти арешт на речі, вилучені 25.12.2022 у гр. ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 7 (сім) прозорих зіп-пакетів, всередині яких виявлено невідому речовину, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на наркотичну та які в подальшому було вилучено та упаковано в спец. пакет НПУ WAR 1051455 та 3 (три) скляні контейнери (банки) без маркування, всередині яких знаходилася невідома речовина, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичну, які було вилучено та упаковано в спец. пакети: ВУМ 1010580; НПУ PSP 2143614; НПУ WAR 1529808.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001610 від 26.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2022 під час проведення огляду місця події, квартири за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кухонній кімнаті якого, виявлено 7 (сім) прозорих зіп-пакетів, всередині яких виявлено невідому речовину, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на наркотичну, та які в подальшому було вилучено та упаковано в спец. пакет НПУ WAR 1051455та 3 (три) скляні контейнери (банки), в середині яких знаходилася аналогічна вищенаведена речовина, які було вилучено та кожна з яких була упакована в різні спец. пакети: ВУМ 1010580; НПУ PSP 2143614; НПУ WAR 1529808.

26.12.2022 відомості про зазначене кримінальне правопорушення старшим дізнавачем сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001610 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

У даному випадку арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час ОМП речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містять на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вищевказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з огляду на що в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, позаяк незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речей, їх пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник речей у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином.

На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як установлено з матеріалів клопотання сектором дізнання Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001610 від 26.12.2022, за ч. 1 ст. 309 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, слугував проведений 25.12.2022 огляд місця події, за місцем проживання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , в кухонній кімнаті якої виявлено 7 (сім) прозорих зіп-пакетів, всередині яких виявлено невідому речовину, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на наркотичну, та 3 (три) скляні контейнери (банки), всередині яких знаходилась аналогічна невідома речовина, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичну.

26 грудня 2022 року постановою старшого дізнавача вищевказані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001610.

Звертаючи до слідчого судді з накладення арешту на майно, прокурор вказує на необхідність арешту майна, оскільки такі є речовими доказами у даному кримінального провадженні, з метою забезпечення збереження таких та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході обшуку речі, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0001610 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речей, про які йдеться в клопотанні, та які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001610, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 25.12.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме на:

-7 (сім) прозорих зіп-пакетів, всередині яких виявлено невідому речовину, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на наркотичну, та які в подальшому було вилучено та упаковано в спец. пакет НПУ WAR 1051455;

-3 (три) скляні контейнери (банки) без маркування, всередині яких знаходилася невідома речовина, рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичну, які було вилучено та упаковано в спец. пакети: ВУМ 1010580; НПУ PSP 2143614; НПУ WAR 1529808.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1