ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10114/21

Номер провадження 1-кп/495/145/2023

03 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001315 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Випасне, Білгород-Дністровський район, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, працюючої за наймом, маючої на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 02.11.2021 року о 11 годині 35 хвилин, перебуваючи біля будівлі №56 по вулиці Михайлівська, у м. Білгород-Дністровський Одеської області, між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 винила сварка на ґрунті неприязних відносин, у ході якої, у обвинуваченої ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами потерпілої.

Реалізуючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , заволоділа майном останньої на суму близько 2000 грн.

Після вчиненого, обвинувачена ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла та розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнала у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, допитом потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що дійсно вона 02.11.2021 року о 11 годині 35 хвилин, біля будівлі №56 по вул. Михайлівська, у м. Білгород-Дністровський Одеської області, між нею та потерпілою ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої заволоділа грошовими коштами потерпілої на суму 2000 грн. Після вчиненого, обвинувачена ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла та розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 02.11.2021 року о 11 годині 35 хвилин, перебуваючи біля будівлі №56 по вулиці Михайлівська, у м. Білгород-Дністровський Одеської області, між нею та обвинуваченою ОСОБА_3 виникла сварка в ході якої остання її вдарила та заволоділа грошовими коштами на суму близько 2000 грн. Просила покарати обвинувачену на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їй покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, її вік, стан здоров`я, те, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, її щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має на утримані малолітню дитину 2008 року народження, її відношення до скоєного, а саме те, що вона щиро розкаялась, працює за наймом та має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, суд вважає недоцільним призначити покарання обвинуваченій у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Речові докази: медичну маску чорного кольору,DVD-R диск, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: грошові кошти сумою 440 гривень та 2 долари США у вигляді 2х купюр номіналом 20 грн., 2х купюр номіналом 200 грн. та 1 купюра номіналом 2 долари США, та 1 купюра номіналом 2 долари США, які під розписку переданні потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: медичну маску чорного кольору,DVD-R диск, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: грошові кошти сумою 440 гривень та 2 долари США у вигляді 2х купюр номіналом 20 грн., 2х купюр номіналом 200 грн. та 1 купюра номіналом 2 долари США, та 1 купюра номіналом 2 долари США, які під розписку переданні потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженій та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1