Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/569/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2022 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.02.2023 року включно, без визначення застави,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Також слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на іншого підозрюваного, свідків у вказаному кримінальному провадженні; продовжувати вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи з встановлених обставин підозрюваному не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання або особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що слідчим суддею в ухвалі робився акцент на тяжкості інкримінуємого ОСОБА_8 злочину при тому, що жодним чином не надано оцінку доказової бази, що стала підставою для пред`явленню цієї підозри, а саме відсутності достатніх доказів для її пред`явлення.

Крім того слідчим суддею не надано оцінку відсутності доказів відповідних ризиків перерахованих в статті 177 КПК України, тобто слідчий в своєму клопотання лише перерахував ризики, передбачені вказаною статтею не надавши будь яких доказів щодо наявності вказаних ризиків в даному кримінальному провадженні.

Крім того, на переконання захисника слідчим суддею не врахована жодна з обставин крім тяжкості злочину, перерахована в статті 178 КПК України, а саме: наявність у ОСОБА_9 сталих соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , його позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні мати, яка є пенсіонером . Також не враховано незадовільний матеріальний стан. Крім того, ОСОБА_10 не має судимостей та в зв`язку з чим відсутні будь які запобіжні заходи, а також повідомлень про підозру за вчинення будь яких інших злочинів

Крім того, сторона захисту зауважує про те, що обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 ґрунтується на показах наркозалежних осіб , які на думку сторони захисту не є об`єктивними свідками.

При тому не враховано думку захисту про те, що відносно вказаної особи можливо застосувати й більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

При винесенні ухвали, слідчим суддею взято до уваги начебто негативні характеристики обвинуваченого, які на думку сторони захисту є необ`єктивними так як, обвинувачений по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 взагалі не мешкав, вказані характеристики, крім того, хоча й видані за різними адресами, але є ідентичними , що в свою чергу підтверджує їх необ`єктивність.

При тому, що взагалі не взято до уваги характеристику за місцем проживання підозрюваного по АДРЕСА_4 , написану власноруч сусідкою підозрюваного ОСОБА_11 , яка в свою чергу позитивно характеризує ОСОБА_8 з підстав того , що підпис ОСОБА_11 у встановленому законом порядку не завірений, вони не є сусідами.

Крім того, судом грубо порушено вимоги статті 183 КПК України про обов`язок визначити заставу під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - стаття 307 ч.2 КК України не відноситься до категорії особливо тяжких злочинів - санкція покарання за вказаний злочин передбачена у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років відноситься до категорії тяжких злочинів ( а не особливо тяжких, як зазначив судді в своїй ухвалі) , тому визначення застави у вказаному виді кримінальних правопорушень є обов`язком суду, а ні його правом, але суддя в своїй ухвалі не визначив суму застави, порушивши чинний КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання та не зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, із відсутністю відповідних ризиків відносно вказаної особи можливо обрати інший запобіжних захід не пов`язаний із тримання під вартою, а саме, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особисте зобов`язання, який також повністю відповідає тяжкості злочину та дає можливість органам досудового слідства проводити усі необхідні слідчі дії з можливістю контролювати місце знаходження підозрюваного.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вище вимоги слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання, в провадженні СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000141 від 23.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою отримання прибутку (наживи) вирішили налагодити на постійній основі збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (марихуану), особливу небезпечну психотропну речовину PVP, обіг яких обмежений, на території м.Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, з квітня 2022 по 05 грудня 2022 року. З цією метою, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 незаконно купували в невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану) та особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг яких заборонено, з метою подальшого розподілу прибутку, та який в подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зберігали з метою збуту в своїх житлових будинках та збували наркозалежним особам.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошового прибутку від незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (маріхуани) 19.04.2022 близько 12 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 перебуваючи в м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи особисте збагачення, будучи обізнаними про методи та форми роботи правоохоронних органів, використовуючи конспіративні заходи за попередньою домовленістю по телефону із ОСОБА_13 продали (тобто збули) ОСОБА_13 , за раніше оговорену по телефону суму в розмірі 200 гривень за дозу, наркотичний засіб - канабіс у подрібненому стані у паперовому згортку.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-22/2391-НЗПРАП надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом обіг якого заборонено, загальна маса канабісу становить 0,11 грама.

Крім цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошового прибутку від незаконного збуту особливо небезпечної та психотропної речовини PVP, ОСОБА_8 25.10.2022 о 13 год. 30 хв. під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, біля житлового будинку по АДРЕСА_5 ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи особисте збагачення, будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, використовуючи конспіративні заходи, діючі повторно за попередньою домовленістю по телефону із легендованою у кримінальному провадженні особою, яка обрала собі анкетні дані ОСОБА_14 , продав (тобто збув) ОСОБА_14 , за раніше оговорену по телефону суму в розмірі 400 гривень, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, упакований у фрагмент фольги, загальною масою 0,0484 грама.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/903З-НЗРАП надана на дослідження речовина, є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено загальною масою 0,0484 грама.

05 грудня 2022 року о 09 год. 53 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені слідчим до клопотання, а саме: протоколами слідчих дій, протоколами допиту свідків, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину, висновками експерта, іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані письмові докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, апеляційні доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України є безпідставними.

Також, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів ураховує і те, що ОСОБА_8 хоча раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кількох епізодів кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, саме, у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Апеляційні доводи захисника про те, що підозрюваний має позитивну характеристику за місцем проживання та має незадовільний матеріальний стан не є визначеною підставою для скасування рішення слідчого судді. А також інші доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків про наявність ризиків по кримінальному провадженню та не вказують на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі захисника не наведено та не встановлено доказів на їх підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18