Номер провадження: 11-кп/813/1698/22
Справа № 521/3658/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року, про задоволення клопотання Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Одеській області» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 ,
установив

Зміст оскарженого судового рішення
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року, було задоволення клопотання Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Одеській області» та скасовано звільнення від покарання з випробуванням, призначеного ОСОБА_8 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2018 року за ч.1 ст.191 КК України, і направити його для відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначеного цим вироком.
Рішення місцевого суду обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_8 ухилявся від явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виконував інші покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
На вказану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що:

-суд не прийняв до уваги, що до засудженого не було застосовано жодних письмових попереджень про скасування звільнення від покарання;

-оскільки строк відбування покарання розпочався 05.04.2018 року (з моменту проголошення вироку), то і закінчився 05.04.2019 року. Засуджений ОСОБА_8 08.05.2019 року виїхав з території України, маючи впевненість про закінчення іспитового строку;

-суд першої інстанції не звернув уваги на те, що засуджений телефонував інспектору органу пробації та повідомляв про зміну реєстрації, увесь час був працевлаштований, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
В судовому засіданні апеляційного суду:
засуджений та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції;
прокурор заперечував проти апеляційної скарги засудженого та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч.1 ст.164 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Частиною 3 ст.164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, ЗУ "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі Порядок).
Частиною 2 ІV Розділу вказаного Порядку визначено необхідність явки засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації та порядок проведення з нею бесіди в порядку виконання уповноваженим органом з питань пробації судового рішення.
Так, на уповноважений орган з питань пробації покладається обов`язок повідомити засуджену особу про явку до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).
У день першого візиту засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації персонал органу пробації проводить бесіду з нею, під час якої, окрім перевірки посвідчуючих особу документів та з`ясування відомостей, що мають значення для виконання судового рішення, роз`яснюються порядок та умови відбування покарання та здійснення нагляду, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи (п.6).
З метою документальної фіксації фактів, що мають значення для порядку та умов відбування покарання та здійснення нагляду, засуджені особи надають пояснення. За результатами проведеної бесіди визначається першочергова частота зустрічей або бесід із засудженою особою, місце їх проведення (за місцем роботи, проживання засудженої особи, в приміщенні уповноваженого органу з питань пробації) з метою здійснення оцінки ризиків (п.7).
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку (п.8).
Перед винесенням попередження засуджений до звільнення з випробуванням надає пояснення, ознайомлюється з винесеним попередженням та ставить на ньому свій підпис.
Частиною 3 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання (п.3).
Частиною 1 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого засуджений до звільнення з випробуванням зобов`язаний: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; один раз на квартал надавати пояснення або уповноваженим органом з питань пробації складається довідка про проведення бесіди зі звільненим з випробуванням (п.2).
Частиною 3 вищевказаного розділу Порядку визначено, що особи, звільнені з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.191 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання і роботи (а.о.с.3-4).
05 травня 2018 року до Малиновського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації надійшов вирок відносно засудженого ОСОБА_8 (а.о.с. 1-2 ).
24 травня 2018 року засуджений ОСОБА_8 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та засудженому було роз`яснено значення і порядок відбуття іспитового строку, обов`язки покладені на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, про що свідчить його особиста підписка (а.о.с. 19).
ОСОБА_8 постановою від 24 травня 2018 року були встановлені дні реєстрації: першу та другу пятницю кожного місяця, з даною постановою був ознайомлений засуджений, про що свідчить його особистий підпис (а.о.с. 21).
10 серпня 2018 року ОСОБА_8 до органу пробації не з`явився, за що йому 15 серпня 2018 року було винесено письмове попередження (а.о.с. 53).
Разом з тим, ігноруючи накладені судом та органом пробації обов`язки засуджений ОСОБА_8 неодноразово порушив умови відбування покарання, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації в наступні дати:07 вересня, 14 вересня, 05 жовтня, 12 жовтня, 02 листопада, 09 листопада, 07 грудня, 14 грудня 2018 року, 04 січня та 11 січня 2019 року ОСОБА_8 до органу пробації вкотре не з`явився (а.о.с.22).
Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_8 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості виконувати покладені судом обов`язки, після застосованого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, знову не виконував обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого, Малиновським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області вживалися заходи для встановлення місця перебування засудженого, однак, у зв`язку з відсутністю інформації про місце знаходження ОСОБА_8 , було направлене подання до Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області про оголошення розшуку засудженого.
Відповідно до листа Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області № 38/вх5444 від 19.11.2020, ОСОБА_8 залишив територію України 08.05.2019 року через пункт пропуску «Одеса».
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги засудженого, оскільки будь-яких доказів, що свідчать про поважність причин ОСОБА_8 неприбуття до органу пробації, до апеляційної скарги не надано.
Таку поведінку засудженого колегія суддів розцінює як невиконання засудженим ч.3 ст.166 КВК України, а відтак це є безумовною підставою для скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання.
Колегія суддів відхиляє доводи засудженого щодо особистої упевненості про закінчення іспитового строку, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Тобто, виходячи із вищенаведеної норми Закону, засуджений мав би отримати копію судового рішення про звільнення його від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Однак, засуджений ОСОБА_8 , без попередження органу пробації спочатку змінив місце свого проживання, а в подальшому і залишив територію України, що безумовно свідчить про порушені ним обов`язки, покладені вироком суду першої інстанції відносно нього.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що неявки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та порушення покладеного обов`язку суду згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які були б підставою для скасування ухвали, апеляційним судом не встановлено. Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції додержався вимог закону і мотивовано задовольнив подання, а тому доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, відтак підстав для скасування прийнятого судом рішення немає.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -
постановив

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року, про задоволення клопотання Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Одеській області» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4