Провадження № 1-кп/344/576/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадяна України, із вищою освітою, одруженого, менеджера із продажу ТзОВ Неском, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 23.10.2022 року близько 14 години водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Чорновола в м.Івано-Франківську зі сторони вул.Української Перемоги у напрямку перехрестя із вул.Матейки, яка по напрямку руху автомобіля примикає зліва.

В той час, по даному перехресті, проїзну частину вул. Матейки нерегульованим пішохідним переходом, який позначений інформаційно-вказівним дорожнім 5.38.1 Пішохідний перехід та дорожньою розміткою 1.14.1 зебра Правил дорожнього руху України, у напрямку до вул. Української Перемоги, переходив пішохід ОСОБА_5 . У відповідності до вимог п.4.16 (а) ПДР України пішохід ОСОБА_5 під час переходу проїзної частини дороги, позначеної нерегульованим пішохідним переходом мав перевагу в русі.

Однак, водій ОСОБА_4 , виконуючи маневр повороту ліворуч з вул. Чорновола на вул. Матейки, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки траспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохожа ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину пішохідним переходом.

При цьому, ОСОБА_4 , порушив наступні вимоги пунків Правил дорожнього руху України:

п.2.3.б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 4.16. а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п.10.1., в якому зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичного експерта отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої нижньої кінцівки із косим переломом дистального метафазу ІІ-ІІІ плеснових кісток зі зміщенням відламків, саднами в ділянці правої стопи та гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, ствердив усе вищенаведене відповідно до викладеного, щиро розкаюється у вчиненому та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим, оскільки він помирився із потерпілим ОСОБА_5 та добровільно відшкодував усі завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав клопотання, відповідно до якого підтвердив, що завдану шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого він не має, із обвинуваченим примирився, а тому не заперечує щодо задоволення клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України є вірною, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, в стані сп`яніння не перебував, свою вину у вчиненому обвинувачений визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував заподіяні збитки та примирився із потерпілим, одружений, працює.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився із потерпілим ОСОБА_5 , повністю відшкодував заподіяну йому шкоду, суд вважає, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження щодо нього закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою старшого слідчого від 23.10.2022 року визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 згідно постанови старшого слідчого від 18.11.2022 року вважати повернутим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді від 25.10.2022 року скасувати

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_6