Справа № 946/8737/22
Провадження № 1-кс/946/2866/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року Слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження та постанови від 14.10.2022р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2022 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить: скасувати постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.11.2022р. про закриття кримінального провадження №0000963; скасувати постанову старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 14.10.2022р. про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 12.10.2022р.; зобов`язати старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 та процесуального прокурора визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 12.10.2022р., вручити йому пам`ятку про права та обов`язки.

Вимоги скарги ОСОБА_3 мотивує тим, що 14.10.2022р. слідчим було винесено незаконну та протиправну постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000963, про прийняття якої його взагалі повідомлено не було, копія постанови йому не надсилалась. Про постанову він дізнався лише на судовому засіданні за його скаргою про скасування постанови від 11.11.2022р. про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Так, невизнання його потерпілим було обґрунтовано тим, що «вирішити питання про процесуальний стан заявника ОСОБА_3 , можливо після проведення всіх необхідних слідчих (розшуковик) дій, які спрямовані на об`єктивне, повне та неупереджене розслідування обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень, можливе лише після отримання висновку судово-медичної експертизи, задля встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та причинно-наслідкового зв`язку вказаних тілесних ушкоджень з дорожньо-транспортною пригодою». Зазначене прямо протирічить вже встановленим слідчим обставинам про наявність тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, та положенням ст. 55 КПК України, щодо визнання його потерпілим. Відповідно до ст. 55 КПК України, у слідчого були відсутні жодні очевидні та достатні підстави вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Адже самим слідчим вже було встановлено, що тілесні ушкодження були завдані внаслідок ДТП. Постанова про невизнання його потерпілим від 24.10.2022р. була ним оскаржена до суду (справа 946/8444/22), проте провадження по скарзі було закрито ухвалою суду від 09.12.2022р., у зв`язку із тим, що на момент розгляду даної скарги, як виявилось на судовому засіданні, слідчим було винесено постанову від 30.11.2022р. про закриття кримінального провадження. У зв`язку із прийняттям зазначеної постанови, ним подано дану скаргу. Прийняття незаконної, необґрунтованої та безпідставної постанови від 14.10.2022р. про відмову у визнанні його потерпілим, порушило його права як сторони кримінального провадження та позбавило його прав потерпілого, зокрема знайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що у постанові про закриття кримінального провадження від 25.10.2022р., яка була скасована судом з підстав не дослідження обставин, що він у період з 18.08.2022р. по 12.09.2022р. знаходився на лікарняному та внаслідок ДТП у нього була ЗЧМТ та струс головного мозку, слідчий обґрунтовуючи свою постанов від 30.11.22р. посилався на той самий Висновок експерта №309, а також на додатковий висновок 364 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи. Висновок експерта №309 міг грунтуватись на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо, або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, оскільки з наданих відповідей на запит адвоката не вбачається витребування таких відомостей. Не зрозуміло, на підставі яких медичних даних та документів було проведено медичну експертизу для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, якщо такі документи взагалі не витребовувались, а ним вони слідчому не надавались. Як вбачається з постанови, її підставою прийняття був також новий висновок експерта №364 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якої: «встановлено, що виставлений діагноз у медичній карті стаціонарного хворого «Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку» у ОСОБА_3 згідно з п.4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6, не враховується при оцінці ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як він виставлений на підставі суб`єктивних даних і не підтверджується об`єктивними відомостями. Висловитись про наявність чи відсутність встановленого діагнозу «Струс головного мозку» не має можливості через відсутність даних в листах непрацездатності про стан здоров`я до травми, а також відомостей при динамічному неврологічному спостереженні. Крім цього перебування ОСОБА_3 на лікуванні (понад 21 день) не відповідає тяжкості заподіяних ушкоджень, а обумовлено лише скаргами, і не має достатньої клінічної аргументації (неврологічної симптоматики), не підтверджується об`єктивними відомостями (лабораторними даними) та відповідно до п.4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6, не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.». Вважає, що слідчий під час винесення постанови від 30.11.2022р. про закриття кримінального провадження, належним чином не виконав вимоги КПК України, доказів в обґрунтування мотивів прийняття такого рішення не навів, як і не наведено даних щодо вчинення будь-яких дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення слідчим про закриття кримінального провадження. Отже, наявні обставини, які можуть свідчити про те, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята не на підставі належних та допустимих доказів, оскільки невідомо на підставі яких матеріалів, відомостей, документів проведено експертизу і зроблено висновки судмедексперта №309 та №364 щодо встановлення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні. Зазначив, що не всі факти, що стосуються його здоров`я, виявлені та досліджені, саме його не допитували. Експерт не опитував його і пояснення він не надавав. Листки непрацездатності не є медичними документами та не повинен їх досліджувати експерт. Експерту забороняється брати данні з інших експертиз, самостійно збирати дані, брати медичну документацію десь, окрім тієї, що йому надавалась особою, що призначала експертизу. Вважає, що експертом перевищено повноваження. Медичні документи слідчому не надавалися як і потім слідчим - експерту. До сих пір він знаходиться під медичним спостереженням, продовжує спостерігатися у медиків. Лікування він проходив в Ізмаїльській міській центральній лікарні, потім ДОЛООР і знов на спостереженні в ІМЦЛ. Самостійно проводив експертизу до 14.09.2022. На момент проведення експертиз 309 та 364 всі документи знаходилися у нього на руках, а не у експерта. Вважає, постанову про закриття кримінального провадження від 30.11.2022р. незаконною, безпідставною, прийнятою з порушенням кримінально-процесуального законодавства. Він надавав копії своїх медичних документів вказаному експерту раніше для отримання платної експертизи, яку він самостійно замовляв. Експертиза може здійснюватися лише на підставі документів, які надавались експерту органом, який призначав експертизу та не вправі експерт отримувати ці документи сам з інших джерел. Інакше це порушення Інструкції. ОСОБА_3 дійсно давав медичну документацію експерту, але не давав дозвіл поширювати ці данні органу досудового розслідування. Експертиза проведена з порушенням Інструкції про проведення судово-медичних експертиз, тобто це є недопустимим доказом. Не всі необхідні документи бачив експерт, є деякі документи для дослідження за той період, проте їх у нього не було витребувано. Особисто його не направляли на експертизу до експерта і не опитували, не досліджували ніякі документи та не запитували у нього ці документи.

У судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 та просив відмовити в її задоволенні. Зазначив, що два висновки експертизи було отримано, особисто медичних документів слідчий на руках не мав та експерту не передавав, однак уся медична документація була у експерта на дослідженні, так як її надавав безпосередньо ОСОБА_3 , що не суперечить приписам КПК України чи Інструкції, а отже експертиза є законною. ОСОБА_3 не може бути визнаний потерпілим до того як буде встановлено, що ДТП спричинені тілесні ушкодження саме середньої тяжкості.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.11.2022р. є законною, прийнятою з вимогами кримінально-процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3, п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 12.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.11.2022 року кримінальне провадження №0000963 від 12.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В її обґрунтування в постанові зазначено, що в ході досудового розслідування відповідно до висновку експерта № 309 за результатами проведення судово-медичної експертизи водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тім`яно-cкроневої області зліва які при звичайному перебігу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів та згідно з п. 2.3.5. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень, будь-хто інший тілесних ушкоджень не отримав. Крім цього, відповідно до висновку експерта № 364 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи встановлено, що виставлений діагноз у медичній карті стаціонарно хворого «Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку» у ОСОБА_3 згідно з п. 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, не враховується при оцінці ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як він виставлений на підставі суб`єктивних даних і не підтверджується об`єктивними відомостями. Висловитись про наявність чи відсутність виставленого діагнозу «Струс головного мозку» не має можливості через відсутність даних в листах непрацездатності про стан здоров`я до травми, а також відомостей про динамічному неврологічному спостереженні. Крім цього, тривалість перебування ОСОБА_3 на лікуванні (понад 21 день) не відповідає тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, а обумовлено лише скаргами, і не має достатньої клінічної аргументації (неврологічної симптоматики), не підтверджується об`єктивними відомостями (лабораторними даними), та відповідно п. 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, не враховується при оцінці ступені тяжкості тілесних ушкоджень. Крім цього, під час проведення експертизи, судово-медичної оцінки піддається тривалість розладу здоров`я, а не тривалість перебування у медичному закладі або на лікарняному. Враховуючи, що учасники дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень середньої тяжкості не отримали, то ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не вбачається. Враховуючи викладене, встановлено, що всі зібрані докази не суперечать один одному та будь-яких інших обставин не виявлено. При цьому в сукупності всі докази вказують на те, що по даному факту відсутній склад злочину передбачений ст. 286 КК України та вбачається склад адміністративного правопорушення.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При цьому, згідно висновку експерта №309 серед іншого визначено, що ушкодження, отримані ОСОБА_3 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 364 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи встановлено, що виставлений діагноз у медичній карті стаціонарно хворого «Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку» у ОСОБА_3 згідно з п. 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, не враховується при оцінці ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як він виставлений на підставі суб`єктивних даних і не підтверджується об`єктивними відомостями. Висловитись про наявність чи відсутність виставленого діагнозу «Струс головного мозку» не має можливості через відсутність даних в листах непрацездатності про стан здоров`я до травми, а також відомостей про динамічному неврологічному спостереженні. Крім цього, тривалість перебування ОСОБА_3 на лікуванні (понад 21 день) не відповідає тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, а обумовлено лише скаргами, і не має достатньої клінічної аргументації (неврологічної симптоматики), не підтверджується об`єктивними відомостями (лабораторними даними), та відповідно п. 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, не враховується при оцінці ступені тяжкості тілесних ушкоджень.

Доказів на спростування висновків експерту слідчому судді не надано.

Отже, на підставі проведених експертних досліджень, з огляду спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, слідчий у оскарженій постанові обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ст.286 КК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що не доведено, що на момент проведення експертизи у експерта не було в наявності медичних документів ОСОБА_3 та не всі документи були.

Сам ОСОБА_3 визнає, що він самостійно надавав експерту усі свої медичні документи (медичні карти, тощо), чим підтвердив, що медична документація, визначена у висновку експерту була в наявності у експерта та безпосередньо досліджувалась експертом. Вказане свідчить, що експертом не були порушені вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень і він самостійно не збирав матеріали, які підлягають дослідженню, так як усі вказані матеріли безпосередньо надавалися йому ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на наявність права самостійного збирання доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 93 КПК України.

Тобто, докази можуть надавати і інші учасники кримінального провадження, а ОСОБА_3 у судовому засіданні було визнано, що він надавав усю медичну документацію експерту, а отже здобувати їх слідчим шляхом саме забезпечення кримінального провадження, в тому числі і шляхом тимчасового доступу до документів, було недоцільно.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на недопустимість надмірного формалізму під час проведення досудового розслідування, а також під час здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів людини на досудовому розслідуванні, на чому також неодноразово наголошувалося у рішення ЕСПЛ.

Отже, на думку слідчого судді, оскаржувана постанова є законною та прийнятою відповідно до вимог чинного законодавства. Оскаржувана постанова є вмотивована, наведено підстави, які покладені в основу прийнятої постанови.

Не може бути скасована вірна та законна постанова з формальних підстав, навіть, якщо вона має певні неістотні недоліки.

В основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, наявні посилання на вичерпні докази та норми законодавства для прийняття такої постанови.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що слідчим в оскарженій постанові доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження, що свідчить про обґрунтованість прийняття оскарженої постанови про закриття кримінального провадження.

Щодо скасування постанови старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 14.10.2022р. про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 12.10.2022р., зобов`язання старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 та процесуального прокурора визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 12.10.2022р., вручити йому пам`ятку про права та обов`язки, то слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак, при цьому, особа не може бути потерпілою у разі відсутності необхідних ознак складу конкретного кримінального правопорушення. Отже, оскільки відсутні докази спричинення ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та з огляду на те, що в судовому засіданні постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000963 від 12.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнано законною та обґрунтованою, то скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження та постанови від 14.10.2022р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження та постанови від 14.10.2022р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000963 від 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.12.2022р. о 16:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1