Справа 336/6638/22
Провадження 336/896/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001845 від 23.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.11.2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя у якому він просить винести ухвалу про арешт 38 картонних коробок в кожній з яких перебувало по 6 пляшок з рідиною «Methadon hydrochloride Delfarma» та аркуш паперу з надрукованим текстом «розхідна накладна №8 від 11.11.2022» з печаткою, вилучені 23.11.2022 в ході огляд за адресою АДРЕСА_1 .
Слідчий усудове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого та матеріали додані до нього, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.
У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Слідчим суддею встановлено, що до клопотання не долучено належним чином оформлену постанову про призначення групи прокурорів, та постанову про призначення групи слідчих. Отже, слідчим не надано будь-яких документів на підтвердження повноважень прокурора та слідчого у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя звертає увагу, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.
Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні№ 51-4584кмо18 (справа № 754/7061/15).
За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості встановити чи повноважні особи звернулись до суду з відповідним клопотанням, у зв?язку з чим підстав для його задоволення не вбачає.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що інститут цивільного права визнає майном (річчю) , предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України), які визначені індивідуальними або родовими ознаками (ст. 184 ЦК України).
Зазначене не змінює правової природи майна і його обіг у кримінальному провадженні за правилами кримінального процесуального закону не дає підстав вважати майном будь які предмети матеріального світу.
Так, накладення арешту на 38 картонних коробок в кожній з яких перебувало по 6 пляшок з рідиною «Methadon hydrochloride Delfarma» та аркуш паперу з надрукованим текстом «розхідна накладна №8 від 11.11.2022» з печаткою, вилучені 23.11.2022 в ході огляд за адресою АДРЕСА_1 . не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту.
Слідчим не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення.
Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.
Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.
Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в його задоволенні слід відмовити.
Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить слідчий накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.
Керуючись ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001845 від 23.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1