СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3991/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001493 від 25.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юнокомунарівськ Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою на строк 60 днів.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001493 від 25.10.2022 за підозрою військовослужбовців незаконного збройного формування так званих «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки» (далі НЗФ ДНР-ЛНР) ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи на території Донецької та Херсонської областей, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, але не пізніше 06 жовтня 2022 року, вчинив кримінальне правопорушення проти основ громадської безпеки України.
Громадянин України ОСОБА_4 достовірно знав, що ЗС РФ, НЗФ так званої «ДНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ДНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ДНР», незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ДНР», спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.
Усвідомлюючи це, 26.02.2022 ОСОБА_4 , з метою вступу та участі в діяльності НЗФ «ДНР», добровільно прибув до адміністрації м. Бунге, Горлівського району, Донецької області, де йому було повідомлено, що його, а також інших мобілізованих осіб буде доставлено до «військового комісаріату» у м. Єнакієво за адресою: Донецька обл., Горлівський район, м. Єнакієво (більш точна адреса на даний час не встановлена).
В цей же день, ОСОБА_4 , а також інших, мобілізованих осіб, було доставлено до «військового комісаріату» у м. Єнакієво. Після чого перевезені до невстановленого на даний час місця у м. Єнакієво, де знаходились склади. У вказаному місці ОСОБА_4 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ДНР», військову форму зразка РФ (літній та зимовий комплекти), берці та шапку.
Вранці, 27.02.2022, ОСОБА_4 разом з іншими добровольцями був доставлений до м. Горлівка військовими автомобілями «УРАЛ», де був розподілений до 1 взводу 2 роти 2 батальйону 103 полку народної міліції «ДНР» (далі НМ ДНР»).

28.02.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю автомат «АК-74» (серійний номер НОМЕР_1 ) та 4 магазина до нього.
01.03.2022 ОСОБА_4 у складі батальйону на автобусах був доставлений до АДРЕСА_2 , де із залізничного вокзалу потягом були переміщені до АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вказаному населеному пункту, проживали у дачному кооперативі (адреса якого на даний час не встановлена), де зайняли вільні будинки. Приблизно через 5 днів до місця дислокації ОСОБА_4 прибули військові автомобілі «КАМАЗ» РФ з позначкою літери «Z», на яких ОСОБА_4 та інші військові були доставлені до АДРЕСА_4 , де були розселені у будівлю гуртожитку сільськогосподарського технікуму.

У вказаному населеному пункті та місці ОСОБА_4 отримав набої до отриманого раніше «АК-74» в кількості 120 шт.

На вказаній позиції, даного населеного пункту ОСОБА_4 перебував до 09.09.2022. На виконання наказів командирів в його обов`язки входило чергування на блокпосту, який був організований на в`їзді в населений пункт та охорона місця дислокації. Перебуваючи безпосередньо на блокпосту, у обов`язки входило: перевірка документів осіб, які заїжджають до села та виїжджають із нього, недопущення мародерства.

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни в батальйоні, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_4 , зокрема: командир батальйону невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_16 з позивним « ОСОБА_17 ».
09.09.2022 року ОСОБА_4 спільно з 24 військовослужбовцями був напрвлений до АДРЕСА_3 для виконання наказу зі створення фортифікаційних споруд. Старшим групи був поставлений кадровий офіцер ЗС РФ невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_18 з позивним «Єврей», мав військове звання капітан. Спільно з військовими «НМ ДНР» в населеному пункті Правдине, дислокувався підрозділ армії РФ 56 полк ВДВ. На вказаних позиціях ОСОБА_4 перебував до 06.10.2022.

Таким чином, у період з 26 лютого по 06 жовтня 2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на території Донецької та Херсонської областей, приймаючи участь в НЗФ «1-ї ОМСБР ДНР», вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були за званням чи посадою вище; здійснював бойові чергування зі зброєю на облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам; інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ДНР».
ОСОБА_4 , як учасник НЗФ «НМ ДНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.
При цьому, ОСОБА_4 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленими на ній розпізнавальними знаками, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ДНР».
Тобто, ОСОБА_4 , діючи умисно, в період з 26 лютого по 06 жовтня 2022 року на території Донецької та Херсонської областей приймав участь у діяльності НЗФ «НМ ДНР».
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється: в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

31.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними доказами, зокрема: показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , в яких останній детально надає покази щодо участі у діяльності незаконного збройного формування на території України, в складі так званої «НМ ЛНР»; протоколом добровільної видачі та огляду, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 добровільно видав для огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження військову форму, в яку був одягнений під час взяття його в полон військовослужбовцями ЗС України, а також добровільно видав зокрема: - картку податкового платника на його ім`я, видана «ДНР»; - повістка на його ім`я, видана «ДНР»; - ордер на отримання речового майна на його ім`я, видана «ДНР»; - посвідчення добровольця на його ім`я, видана «ДНР»; - посвідчення до нагрудного знаку «Доброволець донбаса» на його ім`я, видана «ДНР»; іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Підставою для застосування запобіжного заходу згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а також наявність ризиків, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим передбачає покарання у вигляді позбавлення волі; вказаний ризик обґрунтовується наявністю повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, інші причетні до вчинення злочину особи не встановлені. Розуміючи тяжкість покарання, підозрюваний може використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності, зокрема його виїзд за межі України, або на тимчасово - окуповану територію України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чиномом оскільки у даному кримінальному провадженні не в повному обсязі встановлені та притягнені до кримінальної відповідальності інші співучасники злочину, а тому орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може перешкоджати досудовому розслідування з метою уникнення ними кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки підозрюваний ОСОБА_4 являється військовослужбовцем незаконного збройного формування та вважає, що протиправні дії які він вчиняє на території України залишаться не поміченими, а тому існують дуже високі ризики продовження чи повторення злочинної діяльності, яка свідчить про високу ступінь небезпечності поведінки підозрюваного, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності можливість вчинення аналогічних злочинів підозрюваним у майбутньому та підвищує ризики того що підозрюваний може ухилитись від слідства і суду.

З огляду на вказане, обрання підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Так, з урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням вимог ст. ст. 183, 193 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків орган досудового розслідування просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та не визначати розмір застави.
Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав підозрюваний, не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.
У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001493 від 25.10.2022 за підозрою військовослужбовців незаконного збройного формування так званих «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки» (далі НЗФ ДНР-ЛНР) ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
31.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).
Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Крім того, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вище вказаному кримінальному правопорушенні (злочині) повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме: показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , в яких останній детально надає покази щодо участі у діяльності незаконного збройного формування на території України, в складі так званої «НМ ЛНР»; протоколом добровільної видачі та огляду, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 добровільно видав для огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження військову форму, в яку був одягнений під час взяття його в полон військовослужбовцями ЗС України, а також добровільно видав зокрема: - картку податкового платника на його ім`я, видана «ДНР»; - повістка на його ім`я, видана «ДНР»; - ордер на отримання речового майна на його ім`я, видана «ДНР»; - посвідчення добровольця на його ім`я, видана «ДНР»; - посвідчення до нагрудного знаку «Доброволець донбаса» на його ім`я, видана «ДНР»; іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя доходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.
За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.
При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.
При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 260 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
Взяти під варту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді діє до 30.12.2022 року включно та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити підозрюваному та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 03.11.2022 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1