ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/457/22 Справа № 712/9862/22 Категорія: ст.176,183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002742, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений слідством період часу та місці умисно придбав задля подальшого збуту у невстановлений спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», та з моменту придбання зберігав його у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у постійному користуванні ОСОБА_7 , до 07:25 год. 17 листопада 2022 року з метою збуту для власного матеріального збагачення.
В подальшому, в ході проведення санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою працівниками поліції виявлено знаряддя вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, а також картонний ящик з речовинами рослинного походження, які відповідно до висновку судової експертизи від 18.11.2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, вагою 168,84 грн., який було виявлено працівниками поліції та опечатано.
18 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2022 року клопотання старшого слідчого Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у виді тримання під вартою задоволено.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 17 листопада 2022 року по 15 січня 2023 року включно з направленням для подальшого утримання до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» із можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208 000 грн. (двісті вісім тисяч гривень), яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покладено на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися за межі Черкаського району;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання на іншу адресу та засобів зв`язку;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- утримуватися від спілкування по даному кримінальному провадженні з свідками, експертами без присутності слідчого, прокурора чи адвоката.
Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що виходячи із змісту наданих суду доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні чи збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі (санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання від 6 до 10 років з конфіскацією майна), ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.
Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, враховуючи ризики, визначені ст.177 КПК України, а також обставин в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення підозрюваним застави, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і відповідатиме цілям кримінального провадження.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , вказує на те, що судом першої інстанції було прийнято необґрунтоване судове рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи та постановлене з порушенням вимог кримінального-процесуального законодавства України, Конвенції з прав людини, а також практики ЄСПЛ. Зокрема, вказує на те, що слідчим суддею в порушення, на його думку, вимог ч.1 п.1 ст. 178 КПК України, не надано належної оцінки вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Зазначає, що органом досудового розслідування не зібрано даних, які б свідчили про умисел підозрюваного на зберігання наркотичного засобу з метою збуту, а тому вважає, що дії ОСОБА_7 не вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України. Вважає, що суддя не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини першої статті 194 КПК України.

Окрім цього, адвокат ОСОБА_8 зазначає, що органом досудового розслідування не надано суду об`єктивних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
У зв`язку з викладеним, захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2022 року скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що останній міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування або суду були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті та під час винесення вироку, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, встановленого в ході досудового розслідування, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Тобто, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчою та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі було доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на особисту свободу.
Невизнання особою вини та тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.
Так, ОСОБА_7 , розуміючи, що інкримінований йому злочин є тяжким, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання може вчинити спроби, направлені на переховування від слідства та суду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.
З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має зареєстроване місце проживання, не працевлаштований, не має доходів, що було встановлено під час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, а також вагомість наявних доказів, які на даному етапі розслідування вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, а саме: протоколом обшуку; протоколами допитів свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 листопада 2022 року; висновком експерта від 18 листопада 2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, тому є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до підозрюваного альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на них з метою зміни наданих ним показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, то такі доводи на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає тяжкості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_11 про необхідність обрання запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_7 , не пов`язаного з триманням під вартою.
Отже, можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України безпосередньо залежить від застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
А тому, належна поведінка ОСОБА_7 не може бути забезпечена шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Крім того, колегія суддів відхиляє також і доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 щодо необґрунтованості пред`явленої 18 листопада 2022 року ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України з тих підстав, що матеріали кримінального провадження не містять допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваної особи, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4