Провадження по справі № 1-кп/522/436/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Одеса

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000373 від 03.09.2020 на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, ромської національності, без громадянства, офіційно не працюючого, маючого середню освіту, маючого неповнолітніх дітей 2009 та 2014 року народження, не зареєстрованого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у цивільному шлюбі, раніше судимого:

- 24.06.2020 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 150 годин (вирок виконано) ;

- 03.06.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2020 року близько об 14:20, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, будинок № 55, біля банкомату «ПриватБанк», вирішив допомогти ОСОБА_9 , яка через вади із зором, не змогла подивитись баланс на банківській картці «ПриватБанка». Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 перевірив баланс на банківській картці ОСОБА_9 . Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 , закривши екран банкомата від ОСОБА_9 , знаючи пін-код від банківської картки потерпілої, провів фінансову операцію, отримавши у місці видачі шатера банкомата грошові кошти у розмірі 1100 гривень.

В подальшому, ОСОБА_9 почала вимагати від ОСОБА_3 повернути належні їй грошові кошти, однак ОСОБА_3 , з метою утримання при собі викраденого майна, діючи відкрито, заперечив факт заволодіння майном потерпілої, залишивши його при собі, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1100 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті. Просив суд суворо його не карати, урахувати його щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування потерпілій матеріальних збитків, спричинених злочином, відсутність у потерпілої до нього матеріальних та моральних претензій, те, що він виховує малолітніх дітей. Також просив суд врахувати стан здоров`я, наявність хвороб, відсутність одного ока.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також повідомила про відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, у зв`язку з добровільнимповним відшкодуванням їй матеріальної та моральної шкоди, спричиненної злочином.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена.

З урахуванням викладеного, дії обвинуваченого ОСОБА_10 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується, має неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування потерпілій моральної та матеріальної шкоди, спрчииненої злочином, відсутність у потерпілої моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого та її прохання не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, а також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_10 є інвалідом 2 групи, виховує двох неповнолітніх дітей

Відповідно до ст. 67 КК України, до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину стосовно особи похилого віку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, проте, з урахуванням того, що ОСОБА_10 щиро розкаявся у вчиненому злочині, є інвалідом ІІ групи, добровільно відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, відсутність у потерпілої матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, та її прохання не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2014 року народження, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливо без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ОСОБА_10 нових злочинів.

Крім того, суд приймає до уваги вимоги ст. 89 КК України, відповідно до якої такими, що не мають судимості, визнаються:

1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 03.06.2021 судимий Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі викладеного, станом на момент винесення судового рішення у вказаному кримінальному провадженні, іспитовий строк, тобто 1 рік щодо покарання у виді обмеження волі,призначеного за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2021, сплив, у зв`язку з чим, відсутні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Судові витрати по справі,- відсутні.

Позовна заява,- відсутня.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді застави залишити без змін, після набрання вироком чинності,- скасувати.

Після вступу вироку до законної сили, заставу у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, внесену 22.03.2021 року на рахунок на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кп/522/2432/20,- повернути застодавцю.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме: ДВД - диск з відеозаписом від 01.09.2020 року,- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11

15.03.2023