Єдиний унікальний номер: 379/1225/22
Провадження № 1-кп/379/107/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002491 від 04.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ківшовата Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

установив:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в У країні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х. Крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №02119-1Х. Крім того, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-1Х. Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-1X. Окрім того, Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 18 серпня 2022 року № 2500-1X.

Усвідомлюючи вищевказані обставини, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, 04.10.2022 (більш точного часу не встановлено), тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_8 , який в цей час перебував за вказаною адресою, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 3599.20 гри (три тисячі пятсот дев`яносто дев`ять гривень двадцять копійок).

Після чого, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , матеріального збитку, у розмірі 3599.20 грн (три тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень двадцять копійок).

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 17.11.2022 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст. ст.468,469,472 КПК України.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_8 від 11.11.2022р., останній підтверджує згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , якою передбачено призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням на підставі ст. 75 КК УКраїни від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі , відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий в судове засідання нез"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України , в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог п. 1 ч. 4ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, обтяжуючі обставини відсутні,особу обвинуваченого , який раніше не судимий, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 17.11.2022р. про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із звільненням обвинуваченого від подальшого відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.11.2022 року, укладену в кримінальному провадженні № 0002491між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 , п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , залишити власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Головуючий:ОСОБА_9 ОСОБА_10