Провадження № 11-кп/811/687/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у кримінальному проваджені №0000556 від 22.09.2021 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України, у зв`язку із добровільним зверненням до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави вартість проведеної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 1372,96 грн.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_6 у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, придбав, шляхом привласнення знайденого, два блістера у яких знаходилися таблетки у кількості 16 штук із надписом «cinfatramadol 50 mg» та дві полімерні ампули у яких знаходиться рідина з надписом «промедол 2 %», усвідомлюючи, що вказані предмети є наркотичними засобами, заховав їх у свою сумку та незаконно зберігав їх, з метою власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 21.09.2021 року о 22:00 год. в обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував біля будинку № 2 на вул. Татарській у м. Львові, працівниками поліції виявлено та вилучено два блістери із вказаними таблетками та дві полімерні ампули. У порошкоподібній речовині білого кольору, якою спорядженні желатинові капсули, що знаходився у двох блістерах з надписами «cinfatramadol 50 mg», виявлено трамадол, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Загальна маса трамадолу становить 0,80 грам. У рідині, що знаходилась у двох полімерних ампулах з надписами «промедол 2 %», виявлено тримепередин, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Загальна маса тримепередину становить 0,0352 грам.

Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд мотивував своє рішення тим, що заявлене клопотання захисника не суперечать вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому є всі передбачені законом підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки внаслідок добровільного звернення до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії обвинувачений ОСОБА_6 перестав бути суспільно небезпечним.

На вказану ухвалу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суду першої інстанції належало встановити чи страждав ОСОБА_6 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченому було встановлено діагноз «наркоманія».

Вказує, що суд не звернув уваги на те, що в довідці, наданій КНП JIOP «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» № 01997768 від 04.01.2022, зазначено, що ОСОБА_6 перебував на лікуванні в даній установі з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання інших психостимуляторів (амфетамінів, МСАТ, LPVP), канабіноїдів та алкоголю. Синдром залежності. При цьому не вказано про встановлення йому діагнозу «наркоманія», наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК.

Звертає увагу, що відповідну правову позицію щодо застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України сформульовано в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 (справа № 357/11205/19).

Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, внаслідок чого допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, застосував норми закону України про кримінальну відповідальність, які не підлягали застосуванню, та не застосував ті, які підлягали застосуванню.

Зазначає, що судом першої інстанції докази у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 не досліджувались та клопотання про їх дослідження не заявлялись, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. З ст. 404 КПК України, позбавлений можливості досліджувати докази у ході апеляційного розгляду та ухвалити рішення по суті. У зв`язку з цим, ухвала Галицького районного суду міста Львова від 21.07.2022, на думку прокурора, підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув захисник ОСОБА_9 . Враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 та зважаючи на вимоги ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності захисника , який не прибув в судове засідання.

Заслухавши виступ прокурора ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив задоволити, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.

При перевірці матеріалів провадження апеляційний суд встановив, що доводи сторони обвинувачення про передчасність висновку суду щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, є слушними.

Згідно положень ч.4 ст. 309 КК України підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є добровільне звернення цієї особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.

Як вбачається з висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведених у постанові від 29 листопада 2021 року (справа №357/11205/19), добровільним в контексті ч.4 ст.309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Крім того, для правильного застосування положень ч.4 ст.309 КК України суду належить встановити чи страждала особа на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» особі (обвинуваченому) було встановлено діагноз «наркоманія».

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» визначено, що наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Відповідно до наказу МОЗ № 297 від 08.10.98 «Про перехід органів і закладів охорони здоров`я України на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду» в Україні здійснено перехід на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10), як єдиного міжнародного нормативного документу для формування системи обліку і звітності в охороні здоров`я - з 01.01.1999 року.
Разом з тим, згідно чинного Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 Міністерства охорони здоров`я України, узгодженого з МКХ-10, в системі обліку і звітності в охороні здоров`я окремого діагнозу "наркоманія" не зазначено.
Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №2 від 04.01.2022 року, ОСОБА_6 у період з 26.11.2021 року по 03.12.2021 року перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні №1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання інших психостимуляторів (амфетамінів, МСАТ, LPVP), канабідоїдів та алкоголю; синдром залежності.

Виходячи з системного аналізу норм Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та положень Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 Міністерства охорони здоров`я України, колегія суддів приходить до висновку, що діагноз встановлений ОСОБА_6 згідно вище вказаної медичної довідки, не узгоджується з усіма ознаками законодавчо визначеної дефініції діагнозу «наркоманія».
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі положень ч.4 ст.309 КК України.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого слід врахувати вищенаведене та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам статей 370 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4