Провадження № 1-кп/537/178/2022
Справа № 537/1606/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Кременчук кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2022 року за №0000230, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, працював налагоджувальником контрольних приладів ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

у с т а н о в и в :
15.05.2022 року у вечірній час ОСОБА_6 запросив свого друга ОСОБА_4 до себе в гості у квартиру АДРЕСА_2 , де вони разом вживали алкогольні напої. Проте ближче до півночі 16.05.2022 року під час спільного вживання алкоголю між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сталася сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_6 виник прямий умисел заподіяти смерть ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 взяв у праву руку кухонний ніж, що знаходився у його житлі, та наніс ОСОБА_4 цим кухонним ножем один удар в область грудної клітини зліва, два удари у черевну порожнину, шість ударів в область лівого ліктьового суглобу, правого передпліччя та в область правого стегна. Таким чином ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді: 1) колото-різаної рани в ділянці грудної клітини зліва по передній під пахвинній лінії в 5-му підребер`ї (рубця на грудній клітині зліва), що проникає в грудну клітину з ушкодженням бокової стінки лівого шлуночка, яке ускладнилося гемопневматороксом і тампонадою серцевої сорочки; двох колото-різаних ран в ділянці передньої черевної стінки, в правому підребер`ї по передній під пахвинній лінії (рубця в правому підребер`ї), що проникає в черевну порожнину; в лівому підребер`ї по передній під пахвинній лінії (рубця в лівому підребер`ї), що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням печінки та брижі селезінкового вигину ободової кишки, які ускладнилися гемоперитоніумом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; 2) колото-різаних ран правого стегна (рубців в ділянці правого стегна), лівого ліктьового суглобу (рубців в ділянці лівого ліктьового суглобу), правого передпліччя (рубця на правому передпліччі), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В подальшому ОСОБА_6 , вважаючи, що довів свій прямий умисел на заподіяння смерті особі до кінця, вивів потерпілого ОСОБА_4 зі своєї квартири та залишив його лежати на вулиці біля першого під`їзду свого будинку без надання медичної допомоги, достовірно знаючи, що в період воєнного стану в цей час діє комендантська година і на вулиці заборонено перебувати перехожим, які б могли надати потерпілому медичну допомогу. Після чого ОСОБА_6 повернувся до свого житла. Однак смерть ОСОБА_4 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки потерпілий був вчасно виявлений працівниками поліції та йому було надано кваліфіковану медичну допомогу.

За таких обставин ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_4 .

Фактичні обставини, встановлені судом на підставі досліджених доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 дав показання, що проживає один у квартирі АДРЕСА_2 . Він дружить зі ОСОБА_4 з дитинства, тобто більше 40 років. 15.05.2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дізналися про смерть їх близького друга, а тому близько 15:00 год. зустрілися у дворі будинку ОСОБА_6 , щоб поминути померлого. Спочатку у дворі свого будинку ОСОБА_6 зі ОСОБА_4 та іншими знайомими вжили разом алкогольні напої, а саме близько 4 л вина. У дворі конфліктів не було. В подальшому ОСОБА_6 пішов у свою квартиру, а близько 19:00 год. до нього прийшли в гості ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вони разом продовжили поминки свого друга, вживали алкогольні напої, пили горілку. Через деякий час ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пішли. А ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_4 залишилися у квартирі вдвох, сиділи у кімнаті за столиком, продовжили вживати алкоголь, відпочивали, дивилися телевізор. ОСОБА_4 сидів на дивані за столиком, який стояв збоку від дивану. А ОСОБА_6 теж сидів за столиком напроти ОСОБА_4 на стільці ближче до виходу з кімнати. Проте під час перегляду телепередачі між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник спір з політичних питань, а саме щодо оцінки дій РФ проти України, що переріс у сварку. В ході сварки ОСОБА_4 правою рукою взяв зі столика ніж, почав махати ножем в напрямку ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_4 встав з дивана та продовжив махати ножем в сторону ОСОБА_6 . У відповідь ОСОБА_6 теж встав зі стільця, щоб захищатися від нападу. Спочатку ОСОБА_6 захищався, закриваючись від ударів рукою, але отримав декілька ударів ножем, а саме незначні порізи. В подальшому ОСОБА_6 , захищаючись від нападу, відібрав ніж у ОСОБА_4 . Проте ОСОБА_4 не заспокоївся та продовжив напад, вдарив ОСОБА_6 кулаком у груди, у плече. ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 правою рукою, наніс багато ударів, приблизно 10-30 ударів. Захищаючись, ОСОБА_6 відмахувався від ударів ОСОБА_4 лівою та правою руками. Оскільки у правій руці ОСОБА_6 ще тримав ніж, тому можливо, що в цей момент він випадково і заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Під час бійки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стояли обличчям один до одного. ОСОБА_6 захищаючись, відштовхував ОСОБА_4 , хаотично махаючи ножем, який тримав у правій руці, у напрямку ОСОБА_4 , благав його йти додому. Після чого ОСОБА_4 заспокоївся, припинив битися, самостійно взувся та вийшов з квартири. ОСОБА_6 не мав умислу вбивати ОСОБА_4 , а лише захищався від його нападу. ОСОБА_6 не зрозумів, що спричинив ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, оскільки не бачив крові. ОСОБА_4 не скаржився на біль, не стогнав, йшов самостійно, не падав. Тоді ОСОБА_6 проводив ОСОБА_4 до вулиці, домовився з ним зустрітися завтра на похоронах друга, якого щойно поминали. ОСОБА_4 самостійно пішов в напрямку вул. Халаменюка, щоб дістатися свого дому, він мешкає недалеко на « ОСОБА_10 ». А ОСОБА_6 повернувся у свою квартиру. Наступного дня зранку ОСОБА_6 виходив з квартири на вулицю по своїх справах, а коли повертався додому, то його затримали працівники поліції, від яких він дізнався, що цієї ночі ОСОБА_4 був виявлений без свідомості на лавочці біля першого під`їзду його будинку, госпіталізований до лікарні, де перебуває у реанімації в тяжкому стані. ОСОБА_6 стверджував, що не мав умислу на заподіяння смерті ОСОБА_4 , лише захищався від його нападу, намагався вигнати його зі свого житла. Коли ОСОБА_4 заспокоївся, то ОСОБА_6 одразу припинив махати ножем в сторону ОСОБА_4 , хоча при наявності прямого умислу на вбивство, мав можливість продовжити свої дії для реалізації такого умислу. ОСОБА_6 не бачив крові ОСОБА_4 у своїй квартирі та на сходинках у під`їзді. Оскільки ОСОБА_4 самостійно йшов, не скаржився на біль, то ОСОБА_6 не зрозумів, що спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження. З цих підстав ОСОБА_6 не намагався надати ОСОБА_4 первинну допомогу, не викликав екстрену медичну допомогу. ОСОБА_6 вважав, що наведені обставини підтверджують відсутність у нього прямого умислу на вбивство ОСОБА_4 , навпаки вказують на факт умисного заподіяння ним тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони. За таких обставин, ОСОБА_6 просив суд перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_4 ) на ст.124 КК України (умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони), призначити покарання менш суворе ніж позбавлення волі, а саме арешт на строк 6 місяців, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Суд вважає за необхідне аналізувати показання обвинуваченого з врахуванням висновків акту судово-психіатричної експертизи №193 від 22.06.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, а також на час проведення експертизи не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням, як і не виявляв ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 не підпадає під дію ст.19, ст.20 КК України, може постати перед слідством і судом, може повною мірою реалізувати свої права, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. В обґрунтування таких висновків експерт в мотивувальній частині акту зазначив, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння всі вчинки ОСОБА_6 носили достатньо цілеспрямований характер, відповідали особливостям його особистості, ситуації, яка склалася, з його слів відомо, що на той момент він вживав алкоголь, але не перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час слідства та під час експертного дослідження ОСОБА_6 , розповідаючи про основні моменти інкримінованого йому протиправного діяння, намагається активно, логічно будувати свою захисну лінію, викладати факти у вигідному для себе світлі, притримується своєї версії того, що сталося. При цьому він вказує, шо в той період часу «…був психічно здоровий». Усвідомлює тяжкість та знає про кримінальну відповідальність за інкриміноване йому протиправне діяння, певною мірою схвильований можливим майбутнім покаранням. (т.2 а.с. 104-112).

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_6 надані суду не відповідають в повній мірі зазначеним ним же під час проведення досудового розслідування обставинам заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту за його участі в присутності захисника, а також частково протирічать іншим об`єктивним обставинам, які вбачаються з досліджених судом доказів, а саме: з протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , показань свідка ОСОБА_11 , висновків судових експертиз.

З досліджених доказів вбачається, що 16.05.2022 року о 00:38 год. на службу 102 надійшло повідомлення від чергової ЕМД про те, що біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 виявлений ОСОБА_4 з ножовими пораненнями черевної порожнини, правого та лівого підребер`я, передпліччя. ЕМД викликали працівники поліції. ОСОБА_4 госпіталізований до реанімаційного відділення лікарні м. Кременчука. ОСОБА_4 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому не міг пояснити обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень. (т.1 а.с.121-122).

Згідно з карткою виїзду швидкої медичної допомоги №10 від 16.05.2022 року, з листом Станції екстреної медичної допомоги №2 м. Кременчука КП «Полтавський обласний центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради», повідомлено, що 16.05.2022 року о 00:37 год. зареєстровано виклик бригади екстреної медичної допомоги АДРЕСА_4 , біля першого під`їзду для надання медичної допомоги ОСОБА_4 , який отримав ножові поранення. ОСОБА_4 був госпіталізований до лікарні. (т.2 а.с.102-103).

Згідно з протоколом огляду місця події від 16.05.2022 року, проведеного в період часу з 02:00 год. до 02:20 год., було оглянуто ділянку місцевості біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 . Виявлено, що біля під`їзду розташована дерев`яна лавка з металевим каркасом, на який було виявлено чоловіка з тілесними ушкодженнями. З фото, доданого до протоколу огляду місця події вбачається, що під цією лавкою, де було виявлено ОСОБА_4 наявна пляма з речовиною бурого кольору. (т.1 а.с.123-126).

Згідно з довідкою КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» №5 від 16.05.2022 року, ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з 16.05.2022 року. Діагноз: проникаюче поранення грудної клітини зліва, з пораненням лівого шлуночка, гемопневматоракс. Тампонада серця. Два проникаючи поранення передньої черевної стінки, з пораненням печінки, брижі, ободової кішки, геміперітоніум. Колото-різана рана правого стегна. Дві колото-різані рани лівого ліктьового суглобу. Травматичний шок ІІІ. Стан після операції тяжкий. (т.2 а.с.77).

Згідно з висновком судово-медичного експерта №462, виконаного з 21.06.2022 року по 12.07.2022 року, у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 1) колото-різаної рани в ділянці грудної клітини зліва по передній під пахвинній лінії в 5-му підребер`ї (рубця на грудній клітині зліва), що проникає в грудну клітину з ушкодженням бокової стінки лівого шлуночка, яке ускладнилося гемопневматороксом і тампонадою серцевої сорочки; колото-різаних ран в ділянці передньої черевної стінки, в правому підребер`ї по передній під пахвинній лінії (рубця в правому підребер`ї), що проникає в черевну порожнину; в лівому підребер`ї по передній під пахвинній лінії (рубця в лівому підребер`ї), що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням печінки та брижі селезінкового вигину ободової кишки, які ускладнилися гемоперитоніумом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, могли утворитися не менше ніж від трьохразової дії колюче-ріжучого предмету, можливо в результаті нанесення ударів ножем; 2) колото-різаних ран правого стегна (рубців в ділянці правого стегна), лівого ліктьового суглобу (рубців в ділянці лівого ліктьового суглобу), правого передпліччя (рубця на правому передпліччі), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, могли утворитися від не менше ніж шестикратної дії колюче-ріжучого предмету, можливо і від ударів ножем. Всі зазначені тілесні ушкодження могли утворитися в указаний термін і при обставинах, вказаних у медичній документації, постанові слідчого та підекспертним, тобто в ніч з 15 на 16 травня 2022 року близько 00:00 год. Положення ОСОБА_4 під час отримання ним тілесних ушкоджень могло бути вертикальним або близьким до такого, оберненим передньої частиною тіла до травмуючого предмету. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 у вигляді колото-різаних ран ліктьового суглобу (рубців в ділянці лівого ліктьового суглобу), рубця на зовнішній поверхні правого передпліччя могли утворитися в результаті самозахисту. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , не характерні для їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину чи виступаючу поверхню з прискоренням або без такого, про що свідчить їх характер. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 супроводжувалися зовнішньою крововтратою. (т.1 а.с. 191-194).

З аналізу наведених доказів, суд встановив, що в ніч з 15 на 16 травня 2022 року близько о півночі біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 був виявлений ОСОБА_4 , який мав ножові поранення черевної порожнини, грудної клітини зліва, передпліччя, руки, ноги. ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, не повідомив відомості про особу, який заподіяв йому ножові поранення. Медичними працівниками ЕМД ОСОБА_4 був госпіталізований до лікарні, де отримав медичну допомогу. Висновком судово-медичної експертизи встановлено, що ОСОБА_4 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя не менше ніж від трьохкратної дії колюче-ріжучого предмету, можливо і від ударів ножем із застосуванням достатньої сили, чим пошкоджено життєво важливі органи: серце, печінка, брижа селезінкового вигіну ободкової кішки, які ускладнилися гемоперитоніумом, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, не менше ніж від шестикратної дії колюче-ріжучого предмету, можливо і від ударів ножем, при цьому наявні ушкодження рук та передпліччя могли утворитися в результаті самозахисту.

Так, згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2022 року, проведеному у квартирі АДРЕСА_5 , в присутності понятих, за участі захисника, підозрюваний ОСОБА_6 показав слідчому як у своїй квартирі він наніс удари ножем ОСОБА_4 в область черевної порожнини, грудну клітину зліва, ногу, руку, передпліччя. Пояснюючи механізм нанесення ударів ножем, ОСОБА_6 вказував, що відпочивав зі ОСОБА_4 у своїй квартирі в кімнаті, де по одній лінії були розташовані диван, збоку до дивану столик, за столиком напроти дивану ближче до виходу з кімнати стілець. ОСОБА_4 сидів на дивані, напроти нього з іншої сторони столика на стільці сидів ОСОБА_6 . Проте під час вживання алкоголю та перегляду телевізора, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу політичних питань, в ході якого ОСОБА_4 взяв зі столика ніж та став замахуватися на ОСОБА_6 . Тоді ОСОБА_6 відібрав ніж у ОСОБА_4 та став виганяти його зі своєї квартири. При цьому ОСОБА_6 став штовхати ОСОБА_4 , лише з метою вигнати його з квартири. А оскільки в руках у ОСОБА_6 був ніж, то він випадково і наніс ножові поранення ОСОБА_4 в область груді зліва, в черевну порожнину, руку, ногу, передпліччя. ОСОБА_6 стверджував, що при нанесенні ударів ОСОБА_4 не відчув, що ніж глибоко зайшов у тіло останнього. Тому не зрозумів вчасно наслідків своїх дій. ОСОБА_6 вказував, що не мав умислу вбивати ОСОБА_4 чи заподіяти йому тяжкі тілесні ушкодження, а лише захищався від його нападу, бажав вигнати його зі свого житла. ОСОБА_12 не бачив у ОСОБА_4 крові, тому вигнав його зі своєї квартири, зачинив за ним двері, не виходив з ним на вулицю. Після чого ОСОБА_6 заснув, квартиру не мив. (т.1 а.с. 183-189).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта Кременчуцького міжрайонного відділення судово-медичних експертиз Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_13 №556 від 12.07.2022 року, показання підозрюваного ОСОБА_6 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 17.05.2022 року, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при первинній судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_4 (т.1 а.с. 190).

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Кременчуцького міжрайонного відділення судово-медичних експертиз Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_4 заподіяні колото-різані тілесні ушкодження, а саме два в області черевної порожнини та одне в область грудної клітини зліва, шляхом нанесення с достатньою силою удару ножем. Зазначені тілесні ушкодження не могли утворитися у ОСОБА_4 від удару ножем хаотично наотмашь, оскільки проникли в тіло потерпілого на достатню глибину, чим пошкодили серце, печінку, брижу селізінкового вигину ободової кишки, ускладнені гемоперитоніумом. Показання ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту щодо кількості нанесення ударів в черевну порожнину та в область грудної клітини, чим заподіяно потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Проте показання ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту щодо кількості ударів ножем, яким заподіяно потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, були зменшені. Ножові поранення ОСОБА_4 супроводжувалися внутрішньою крововтратою, але при цьому була наявна і зовнішня крововтрата в розмірі достатньому для залишення слідів на одязі, підлозі, тощо.

Потерпілий ОСОБА_4 дав в судовому засіданні показання про те, що знає ОСОБА_6 з дитинства, тобто більше 40 років. Між ними склалися дружні стосунки. 15.05.2022 року ОСОБА_4 дізнався про смерть свого близького друга. Тому в цей же день близько 13-14 год. ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_6 у дворі його будинку АДРЕСА_3 , щоб поминути їх спільного друга. Разом з ними були також ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . У дворі будинку вони вживали алкогольні напої, а саме вино 4 л., доброзичливо спілкувалися, конфлікту не було. Потім близько 15-16 год. всі разом, в-чотирьох, вони пішли в гості до ОСОБА_6 , де продовжили вживати алкогольні напої, вже горілку 2 пляшки по 0,5 л. Близько 19-20 год. ОСОБА_16 відчув себе зле та пішов додому. Також приблизно в цей же час пішов додому і ОСОБА_17 квартирі залишилися ОСОБА_18 з ОСОБА_6 , сиділи у кімнаті за столиком. З однієї сторони столика ОСОБА_18 сидів на дивані, а напроти ОСОБА_6 сидів на стільці. Вжили ще 1 пляшку горілки 0,5 л. Нормально спілкувалися. Потім виник конфлікт словесна сварка, причин якої ОСОБА_4 не пам`ятає. Подальших подій ОСОБА_18 також не пам`ятає детально. ОСОБА_18 не пам`ятає, щоб він нападав на ОСОБА_6 . У кімнаті за столиком, де вони сиділи ножа не було. Ніж лежав на кухні, де вони різали продукти харчування. ОСОБА_4 не брав ножа з кухні. Пам`ятає лише, що сам вийшов з квартири на вулицю. Інших подій на вулиці не пам`ятає. ОСОБА_4 не відчув одразу болю від отриманих ножових поранень. Лише коли прийшов у свідомість в лікарні, дізнався, що отримав тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді ножових колото-різаних ран. ОСОБА_4 просив суд суворо не карати ОСОБА_6 , не позбавляти його волі, звільнити його з-під варти, бо більше 40 років між ними були стійкі дружні відносини, ніколи не було сварок чи бійок. Тому у ОСОБА_6 не могло бути умислу його вбивати. В той день вони вжили надмірну кількість алкоголю, тому не розуміли своїх дій.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 06.07.2022 року, проведеному у квартирі АДРЕСА_5 , з дозволу наданого слідчим суддею Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.06.2022 року у справі №537/1018/22, провадження 1-кс/537/378/2022, в присутності понятих, потерпілий ОСОБА_4 показав слідчому як 15.05.2022 року перебував за запрошенням в гостях у ОСОБА_6 у його квартирі, разом вживали алкогольні напої. Також були присутні ще два чоловіка ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , але вони пішли раніше. Коли у квартирі залишилися вдвох ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , то вони продовжили вживати горілку, сидячи у кімнаті за столиком, що стояв збоку від дивана. ОСОБА_4 сидів на дивані, а ОСОБА_6 сидів напроти з іншої сторони столику на стільці. ОСОБА_4 не пам`ятав причини виникнення конфлікту з ОСОБА_6 . Також ОСОБА_4 стверджував, що ножа не було на столику у кімнаті, ніж лежав на кухні на столі, де попередньо нарізали продукти. ОСОБА_4 показав на статисті, що під час конфлікту він та ОСОБА_6 встали один напроти одного. При цьому ОСОБА_6 тримав у правій руці ніж, що до цього був на кухні, яким наніс ОСОБА_4 не менше восьми ударів. Так, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 ножем, який тримав у правій руці, перший удар по лівій руці в область між кистю та ліктем, другий удар по правій руці між ліктем та кистю, третій удар в область грудної клітини з лівого боку, четвертий удар аналогічний третьому, п`ятий удар в область живота по середині, шостий удар аналогічно п`ятому теж в область живота по середині, сьомий удар по лівій нозі між коліном та бедром. Після чого ОСОБА_4 вийшов з квартири, подальші події не пам`ятав. (т.1 а.с.195-204, т.2 а.с.2-5).

Згідно з висновком судово-медичного експерта №555 від 12.07.2022 року, показання потерпілого ОСОБА_4 , дані ним під час проведеного слідчого експерименту від 06.07.2022 року, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при первинній судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_4 (т.2 а.с.6).

Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні та на досудовому розслідуванні при проведенні слідчого експерименту за його участі визнавав факт запрошення ОСОБА_4 в гості у своє житлове приміщення, визнавав факт нанесення ОСОБА_4 ножових колото-різаний поранень у своїй квартирі АДРЕСА_5 , кухонним ножем, який був виявлений зі слідами крові в його квартирі та вилучений слідчим. Також і потерпілий ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту з його участю стверджував, що саме ОСОБА_6 у своїй квартирі заподіяв йому ножові колото-різані поранення в життєво-важливі органи, чим заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Свідок ОСОБА_19 повідомила в судовому засіданні, що співмешкає зі ОСОБА_4 . У травні 2022 року зранку ОСОБА_4 повідомив їй, що помер їх близький друг, тому він пішов поминати його до ОСОБА_6 , за місцем проживання останнього по АДРЕСА_3 . ОСОБА_19 пішла теж за ОСОБА_4 . Вона бачила ОСОБА_4 у дворі зазначеного будинку разом з ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_4 пішов з ОСОБА_6 у магазин, і таким чином вони зникли з поля її зору. ОСОБА_19 шукала ОСОБА_4 , чекала його у дворі будинку майже до півночі, на її телефонні дзвінки він не відповідав. Тому ОСОБА_19 пішла ночувати до подруги ОСОБА_20 . Наступного ранку продовжила пошуки ОСОБА_4 , проте побачила знайому ОСОБА_21 та поліцію, від яких дізналася, що він у лікарні в реанімації з ножовими пораненнями. ОСОБА_4 виписали з лікарні 26.05.2022 року. Він казав їй, що не пам`ятає хто спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2022 року, ОСОБА_19 в присутності понятих впізнала по фото ОСОБА_6 як особу, з яким ОСОБА_4 15.05.2022 року у вечірній час зайшов у п`ятий під`їзд будинку АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 140-142).

Свідок ОСОБА_9 дав в судовому засіданні показання, що проживає в АДРЕСА_6 . У травні 2022 року близько 12-14 год. ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_4 повідомив про смерть їх спільного знайомого, запросив на поминки. ОСОБА_9 прийшов у квартиру до ОСОБА_6 в сусідній будинок АДРЕСА_3 . Там були ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 вони поминали свого спільного знайомого, розмовляли, пили алкоголь. ОСОБА_9 алкоголь майже не вживав, бо йому стало зле. У вечірній час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покинули квартиру ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 залишився. ОСОБА_9 знає, що ОСОБА_6 дружить зі ОСОБА_4 з дитинства більше 40 років, між ними склалися добрі стосунки. У той вечір в присутності ОСОБА_9 не виникало конфліктних ситуацій між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_11 дала суду показання, що проживає в АДРЕСА_7 . В її будинку у сусідньому під`їзді проживає ОСОБА_6 , але вона не знає в якій квартирі. ОСОБА_6 був в дружніх стосунках зі ОСОБА_4 тривалий час. В травні 2022 року у денний час ОСОБА_11 бачила, як ОСОБА_6 зі ОСОБА_4 у дворі їх будинку поминали їх спільного знайомого, мирно спілкувалися, конфліктів не було. В той же день близько 23 год. ОСОБА_11 , перебуваючи у своїй квартирі, яка розташована на другому поверсі будинку, почула з вулиці голос ОСОБА_6 , який казав ОСОБА_4 : «я тебе ножем не бив». ОСОБА_6 сказав це тричі. ОСОБА_11 побачила, що при цьому ОСОБА_6 стояв, а ОСОБА_4 лежав на землі на спині, обличчям до неба. ОСОБА_11 не відчула небезпечної ситуації, оскільки знала, що ОСОБА_4 з ОСОБА_6 в дружніх стосунках з дитинства, а ОСОБА_4 мабуть ліг відпочити на землю після надмірного вживання алкоголю на попередніх поминках. ОСОБА_11 не стала виходити на вулицю, щоб допомогти ОСОБА_4 , оскільки вже була комендантська година. Тому ОСОБА_11 лягла у своє ліжко спати.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2022 року, ОСОБА_11 в присутності понятих впізнала по фото ОСОБА_6 як особу, у котрого 15.05.2022 року у нічний час біля будинку АДРЕСА_3 виник конфлікт зі ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_6 завдав удар по нозі ОСОБА_18 (т.1 а.с. 137-139). Разом з тим слід зазначити, що в судовому засіданні ОСОБА_11 стверджувала, що по фото впізнавала ОСОБА_6 , як свого сусіда, якого бачила зі ОСОБА_4 в нічний час 15.05.2022 року біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 . Проте ОСОБА_11 категорично заперечувала, що вона бачила, як в ту ніч ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом обшуку від 16.05.2022 року, слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_22 , посилаючись на ч.3 ст.233 КПК України, в період часу з 12:52 год. до 15:03 год. провела обшук у під`їзді №5 та у квартирі АДРЕСА_5 в присутності понятих та господаря квартири ОСОБА_6 . Під час обшуку у під`їзді на сходинках та біля дверей вказаної квартири ОСОБА_6 у двох місцях було виявлено та вилучено речовину бурого кольору, а також у квартирі ОСОБА_6 було виявлено та вилучено у коридорі та у прохідній кімнаті речовину бурого кольору с ковдри, килима, підлоги, дверей, а також у ванній кімнаті було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет зі слідами РБК, в кімнаті було виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору, мобільний телефон ОСОБА_6 , пляшку з-під горілки «Олександрія» із залишками прозорої рідини. Виявлено, що у прохідній кімнаті стоїть диван, біля нього збоку ближче до виходу стоїть невеличкий столик із залишками їжі та горілки. (т.1 а.с.143-158).

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.05.2022 року у справі №537/1018/22, провадження №1-кс/537/278/2022, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_9 про проведення обшуку. Надано слідчому СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_22 дозвіл на проведення обшуку 16.05.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності на яку зареєстровано на ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 з метою виявлення та вилучення фрагменту килимового покриття зі слідами РБК, РБК з поверхні дверей ванної кімнати з внутрішньої сторони, мобільного телефону «Samsung Galaxy A12» чорного кольору в чохлі-книжці чорного кольору, фрагменту ковдри зі слідами РБК, фрагменту картонної коробки зі слідами РБК, паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_26 та копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , паперового фрагменту червоного кольору зі слідами РБК, змиву РБК з поверхні підлоги в коридорі квартири та контроль до нього, поліетиленовий пакет зі слідами РБК з відра для сміття з ванної кімнати, пляшки скляної з-під горілки «Олександрія» з залишками прозорої рідини, кухонного ножа з руків`ям чорного кольору з нашаруванням невідомої речовини на лезі, три металевих ножа, РБК з поверхні підлоги в під`їзді №5 вказаного житлового будинку біля квартири АДРЕСА_8 та контрольного змиву до нього, зіскобу РБК з поверхні підлоги у під`їзді №5 вказаного житлового будинку. (т.1 а.с.174-176).

Згідно заяви медичної сестри ОСОБА_27 та протоколу огляду місця події від 16.05.2022 року, проведеного в період часу з 09:10 год. до 09:30 год., в кабінеті ЕМД КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» за адресою: м. Кременчук, вул. Павлова, 2, було оглянуто джинсову куртку, футболку ОСОБА_4 , яку видала медична сестра приймального відділення ОСОБА_27 . На джинсовій курточці та футболці ОСОБА_4 виявлено сліди РБК та пошкодження тканини. (т.1 а.с.127-131).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 був затриманий 16.05.2022 року о 15 год. 03 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . Під час затримання у ОСОБА_6 був вилучений одяг, в якому він був одягнутий зі слідами РБК, а саме джинсові штани, сорочка, куртка. Паспорт не вилучався. (т.2 а.с. 13-20).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №802, виконаної з 20.05.2022 року по 07.06.2022 року, кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до (0)І групи з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до (0)І групи з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т.2 а.с. 40-41).

Тобто експертом встановлено, що обвинувачений та потерпілий мають однакову групу крові.

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №806, виконаної з 20.05.2022 року по 09.06.2022 року, на куртці світло-сірого кольору із зеленим відтінком, слідчим зазначено як світло-зеленого кольору, яка була вилучена у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 (т.2 а.с. 29-30).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №807, виконаної з 20.05.2022 року по 09.06.2022 року, на куртці джинсовій «No Limit» Soldier Gear розмір ХХL, з пошкодженнями і слідами РБК, що належала потерпілому ОСОБА_4 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 121-123).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №803, виконаної з 20.05.2022 року по 08.06.2022 року, на футболці чоловічій «Jts» Classic, розмір XL, з пошкодженнями і слідами РБК, що належала потерпілому ОСОБА_4 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 124-126).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №804, виконаної з 20.05.2022 року по 08.06.2022 року, на джинсах синього кольору, які були вилучені 16.05.2022 року у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. А саме на ліцевій поверхні джинсів спереду та на мішковині лівої кишені експертом було виявлено плями та ремарки бурувато-коричньового кольору, невеликої та невизначеної форми, які не просочують та не ущільнюють тканину. (т.2 а.с. 33-35).

Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи №245, виконаної з 20.05.2022 року по 07.06.2022 року, на кухонному ножі зі слідами РБК, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , виявлено: 1) на клинку кров людини чоловічої генетичної статі, 2) на ручці крові не виявлено. Знайдена кров людини може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 127-129).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №887, виконаної з 03.06.2022 року по 20.06.2022 року, на змиві з поверхні підлоги в під`їзді №5, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 (т.2 а.с. 42-43).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №882, виконаної з 03.06.2022 року по 15.06.2022 року, на змиві з поверхні підлоги в коридорі, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 (т.2 а.с. 46-47).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №883, виконаної з 03.06.2022 року по 15.06.2022 року, на поліетиленовому пакеті із відра для сміття з ванної кімнати, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 , за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 50-51).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №881, виконаної з 03.06.2022 року по 15.06.2022 року, на фрагменті паперу червоного кольору, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 , за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 54-55).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №884, виконаної з 03.06.2022 року по 14.06.2022 року, на фрагменті картону, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 , за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 113-114).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №889, виконаної з 03.06.2022 року по 20.06.2022 року, на фрагменті килимового покриття, який було вилучено 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_4 чи підозрюваного ОСОБА_6 , за умови наявності в останнього зовнішньої кровотечі на час події. (т.2 а.с. 117-118).

Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи №259, виконаної з 03.06.2022 року по 15.06.2022 року, на змивах з долонь правої та лівої руки ОСОБА_6 слідів крові не виявлено. При визначенні групової належності епітеліальних клітин виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0, які могли походити в тому числі від підозрюваного ОСОБА_6 , так і від потерпілого ОСОБА_4 (т.2 а.с. 58-60).

Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи №260, виконаної з 03.06.2022 року по 15.06.2022 року, у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин та фрагментів зрізів нігтьових пластин обох рук ОСОБА_6 слідів крові не виявлено. Знайдені епітеліальні частини чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності епітеліальних клітин виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0, які могли походити в тому числі від підозрюваного ОСОБА_6 . Виключити домішки епіталіальних клітин від потерпілого ОСОБА_4 не можливо, враховуючи групову належність його крові. (т.2 а.с. 63-65).

Згідно з висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №163-МК, виконаного з 20.05.2022 року по 22.06.2022 року, встановлено, що на куртці потерпілого ОСОБА_4 виявлені: 1)по передній поверхні правої поли колото-різане пошкодження, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення біля 25 мм; 2) по передній поверхні лівої поли, два колото-різані пошкодження, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення біля 15 мм; 3) по задній поверхні лівого рукава, колото-різане пошкодження, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення біля 15 мм. Враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень на куртці ОСОБА_4 та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що зазначені колото-різані пошкодження на куртці потерпілого, що була вилучена у нього в лікарні, могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу, виявленого та вилученого 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 . (т.2 а.с.68-70).

Згідно з висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №162-МК, виконаного з 20.05.2022 року по 22.06.2022 року, встановлено, що на футболці потерпілого ОСОБА_4 виявлені: 1) по передній поверхні справа колото-різане пошкодження, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення біля 20 мм; 2) по передній поверхні зліва, два колото-різані пошкодження, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 13 мм до 15 мм. Враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень на футболці ОСОБА_4 та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що зазначені колото-різані пошкодження могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу, вилученого 16.05.2022 року в ході обшуку кв. АДРЕСА_5 . (т.2 а.с.73-74).

Разом з тим висновком судово-медичного експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_28 №335 від 16.05.2022 року встановлено, що ОСОБА_6 був оглянутий експертом 16.05.2022 року, під час огляду йому зняли кайданки з рук, а також він добровільно зняв одяг. При цьому ОСОБА_6 повідомив, що працівники поліції не застосовували до нього фізичне насильство. У ОСОБА_6 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, а саме: садно на тильній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу; поверхнева рана в проекції правого тазо-стегневого суглобу. Враховуючи характер, локалізацію, параметри, морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, слід вважати, що: 1) садно на тильній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу утворилося як від однократної та і не однократної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму тертя, яким могли бути, наприклад, кайданки; 2) поверхнева рана в проекції правого тазо-стегневого суглобу, довгастої форми, розміром 0,6х0,1 см, яка орієнтована вертикально, вкрита темно-червоною сухою кірочкою на рівні оточуючої шкіри, утворилася від однократної дії предмету з ріжучими властивостями, яким не виключено, могло бути лезо клинка ножа. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися близько доби до моменту обстеження, про що свідчить ступінь загоєння рани. Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення в наслідок падіння на площині з висоти власного зросту, з положення стоячи на ногах, як з наданням тілу прискорення, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. ОСОБА_6 в момент отримання тілесних ушкоджень міг знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному, або близькому до них положенні, при цьому ділянки тильної поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу та проекції правого тазо-стегневого суглобу були доступні для спричинення ушкоджень. Не виявлено тілесних ушкоджень, які можливо було розцінювати як захист руками від ударів. (т.2 а.с. 38-39).

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_28 пояснив, що виявлена під час огляду у ОСОБА_6 поверхнева рана в проекції правого тазо-стегневого суглобу, довгастої форми, розміром довжиною 0,6 см х шириною 0,1 см, яка орієнтована вертикально, вкрита темно-червоною сухою кірочкою на рівні оточуючої шкіри, утворилася від однократної дії предмету з ріжучими властивостями, яким не виключено, могло бути лезо клинка ножа. Рана різана, поверхнева, не мала глибини, оскільки була зовсім незначним пошкодженням поверхневого шару шкіри, розташованим із зовнішньої сторони правого тазо-стегневого суглобу. Така рана не супроводжується крововтратою. В такій рані максимально можливо лише пошкодження капіляра, яке могло супроводжуватися зовсім незначним виділенням крові, але в такій кількості, що не могли утворитися сліди крові на підлозі, дверях, сходинках, численних плямах на одязі, тощо. Рана могла утворитися близько доби до моменту огляду, тобто 15.05.2022 року, оскільки на момент огляду 16.05.2022 року рана вже була вкрита темно-червоною сухою кірочкою на рівні оточуючої шкіри. Різана рана не могла утворитися на тілі ОСОБА_6 без пошкодження одягу, в який був одягнутий підекспертний.

З аналізу наведених доказів вбачається, що в ніч з 15 на 16 травня 2022 року близько о півночі за місцем проживання ОСОБА_6 , тобто за адресою: АДРЕСА_9 , саме ОСОБА_6 внаслідок раптово виниклих неприязних відносин заподіяв ОСОБА_4 9 ударів ножем, чим заподіяв ножові колото-різані поранення у життєво важливі органи: грудну клітину зліва із пошкодженням серця, у черевну порожнину із пошкодженням печінки, кишки, ускладнені гемоперитоніумом, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, а також у руку, ногу, передпліччя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, частина з яких характерна для самозахисту. Цей факт вбачається з показань самого обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , а також з показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , які підтвердили, що напередодні у вечірній час 15.05.2022 року бачили ОСОБА_4 з ОСОБА_6 . А 16.05.2022 року слідчим проведено як невідкладну слідчу дію огляд місця події, а саме під`їзду №5 та квартири ОСОБА_6 з підстав, що біля під`їзду №1 його будинку о півночі 16.05.2022 року було виявлено ОСОБА_4 з ножовими пораненнями. Так, при огляді місця події слідчим було встановлено, що в під`їзді №5 на сходинках та біля вхідних дверей квартири ОСОБА_6 було виявлено сліди крові. А тому слідчий прийняв рішення в порядку ч.3 ст.233 КПК України невідкладно оглянути місце події квартиру ОСОБА_6 , де також виявлено численні сліди крові на підлозі, килимі, дверях, на кухонному ножі, поліетиленовому пакеті, тощо. В подальшому проведений слідчим обшук був легалізований слідчим суддею, а висновками експертів підтверджено, що сліди речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події у під`їзді та квартирі ОСОБА_6 , є кров людини, яка належить саме потерпілому ОСОБА_4 , а вилучений в квартирі у ОСОБА_6 кухонний ніж має сліди крові ОСОБА_4 , може бути знаряддям спричинення потерпілому ножових колото-різаних поранень. Виключається походження від обвинуваченого ОСОБА_6 крові, виявленої в його квартирі, у під`їзді, на знарядді злочину кухонному ножі, на одязі обвинуваченого та одязі потерпілого, на поліетиленовому пакеті, тощо, оскільки ОСОБА_6 не мав тілесних ушкоджень, для яких характерна зовнішня кровотеча.

Суд критично відноситься к доводам сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу обшуку від 16.05.2022 року, проведеного слідчим у житловому приміщенні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_9 , проте без ухвали слідчого судді, без дозволу ОСОБА_6 , за відсутності підстав, визначених ч.3 ст.233 КПК України, а також за відсутності захисника ОСОБА_6 .

Так у постанові ВС від 14.06.2022 у справі № 463/5551/15 (провадження № 51-5789км21), https://reyestr.court.gov.ua/Review/104827748, висловлено правову позицію, що затримання особи при вчиненні замаху на кримінальне правопорушення або безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні (ст.207 КПК), а також особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі (ст.208 КПК), є подією, несподіваною для його учасників, а тому здійснюється без ухвали слідчого судді. Відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому ст.208 КПК, не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК Украни, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.94, ч.1 ст.89 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили. Питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Так, згідно з положеннями ст. 86, ст. 87 КПК, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. Тобто, надаючи оцінку доказам, суд перевіряє дотримання, передбаченого кримінальним процесуальним законом, порядку їх отримання.

А згідно з п.1 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Так, огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчих дій. За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до вимог ст.13 КПК, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, окрім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.234, ст.237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Як зазначено в ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

При цьому перевірка наявності фактичних підстав для проведення обшуку передбачає з`ясування декількох обов`язкових складових, визначених законодавцем у ч.5 ст.234 КПК України. Зокрема, відповідно до вказаної норми, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Крім того, ст.233 КПК встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Винятком з цього правила є визначені у ч.3 ст.233 КПК України невідкладні випадки, пов`язані з врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому разі прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до наведених вище норм кримінального процесуального закону при здійсненні судового контролю у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК, та під час перевірки судами доказів, отриманих у ході обшуку, проведеного у невідкладних випадках до постановлення ухвали слідчого судді, на предмет їх допустимості Верховний суд у постанові №755/5825/18 від 24.03.2020 року рекомендував враховувати таке.

Первинна процесуальна (судова) легалізація доказів, отриманих у ході обшуку, проведеного без попереднього дозволу суду, має бути здійснена в ході розгляду відповідного клопотання слідчим суддею в порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК.

Під час розгляду клопотання прокурора чи слідчого за погодженням із прокурором про проведення обшуку, яке подано в порядку, передбаченому ч.3 ст.233 КПК України, слідчим суддею має бути перевірено не лише наявність фактичних підстав для проведення обшуку згідно з вимогами ст.234 КПК України, але й наявність підстав для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Перевірка наявності підстав для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді є обов`язковою не лише під час розгляду клопотання прокурора чи слідчого за погодженням із прокурором про проведення обшуку, яке подано в порядку, передбаченому ч.3 ст.233 КПК України, але й є обов`язковою складовою перевірки на предмет допустимості доказів, отриманих у ході такого обшуку, яка здійснюється під час судового розгляду чи, за наявності відповідних доводів скарги, при перегляді судових рішень.

Якщо ж у ході перевірки під час розгляду відповідного клопотання слідчим суддею в порядку судового контролю або в ході перевірки на предмет допустимості відповідних доказів під час судового розгляду (перегляду) не було встановлено (підтверджено) наявності підстав для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, то результати проведеного у цьому випадку обшуку (без попереднього дозволу суду) слід вважати такими, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

І нарешті, зі змісту ч.3 ст.233 КПК України вбачається, що під «невідкладними випадками» слід розуміти лише такі зазначені в цій нормі виключні обставини, які існували на момент проникнення до житла чи іншого володіння особи та унеможливлювали отримання в порядку, передбаченому КПК, відповідного дозволу слідчого судді.

Як убачається з поданих суду доказів, Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.05.2022 року у справі №537/1018/22, провадження №1-кс/537/278/2022, в порядку судового контролю за проведенням досудового розслідування було первинно легалізовано огляд/обшук, проведений слідчим 16.05.2022 року у під`їзді №5 та в квартирі АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_6 .

В ході перевірки на предмет допустимості відповідних доказів під час судового розгляду суд першої інстанції керувався наступним.

У постанові ВС від 26.05.2021 у справі № 761/12614/20 (провадження № 51-1154км21), https://reyestr.court.gov.ua/Review/97286175, висловлено правову позицію, що основною метою обшуку як слідчої дії є відшукання певних предметів чи відомостей, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. При цьому обшук у будь-якому випадку пов`язаний із проникненням до житла чи іншого володіння особи. Огляду як слідчій дії також властиві певні ознаки, притаманні обшуку, зокрема, він спрямований на виявлення та фіксацію певних відомостей про кримінальне правопорушення. Однак огляд не завжди пов`язаний із проникненням до житла чи іншого володіння особи, а тому не завжди призводить до втручання у право на недоторканість житла чи іншого володіння особи.

Суд вважає, що місце виявлення працівниками поліції людини з численними ножовими колото-різаними ранами є місцем події кримінального правопорушення, проведення огляду якого є невідкладною слідчою дією, відповідно до положень ст.214 КПК України. Законодавець не визначив чітко розміри місця події, відстань від виявленого тіла людини з численними ножовими пораненням до краю місця події. А тому суд вважає місцем події місце, де виявлено тіло потерпілого з численними ножовими пораненнями, а також ділянка місцевості з розташованими на ній будівлями навколо, де наявні сліди злочину, яку слідчий зобов`язаний невідкладно оглянути.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції вважає, що 16.05.2022 року при виявленні ОСОБА_18 з численними ножовими колото-різаними пораненнями біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , слідчий правомірно провів невідкладну слідчу дію огляд місця події, в тому числі під`їзду №5 вказаного будинку, до якого є вільний доступ. При цьому слідчим було виявлено у під`їзді №5 вказаного будинку на сходинках та біля вхідних дверей квартири ОСОБА_6 сліди речовини бурого кольору, схожі на кров. Враховуючи, що під`їзд №5 будинку АДРЕСА_3 не є житловим приміщенням чи іншим сховищем, до нього є вільний доступ, тому відсутні підстави в цій частини визнавати недопустимим складений слідчим на фіксування проведення вказаної слідчої дії протокол обшуку від 16.05.2022 року з підстав порушення права ОСОБА_6 на недоторканість його житла чи іншого володіння особи.

Враховуючи, що 16.05.2022 року при виявленні ОСОБА_18 з численними ножовими колото-різаними пораненнями біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , а також у під`їзді №5 при виявленні слідів речовини бурого кольору на сходинках та на підлозі біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_8 , де мешкає ОСОБА_6 , а крім того сам ОСОБА_6 мав на своєму одязі сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, слідчий мав об`єктивні підстави вважати, що настав невідкладний випадок, пов`язаний з врятуванням життя людей, які також ще могли знаходитися в квартирі, а тому на виконання положень ч.3 ст.233 КПК України правомірно в присутності понятих, із застосуванням відеофіксації провів огляд місця події (зокрема житла ОСОБА_6 ) за правилами обшуку, проник в середину квартири з метою врятування життя людей, провів її огляд, де до речі виявив численні сліди крові потерпілого ОСОБА_4 на дверях, підлозі, килимі, картоні, тощо, а також виявив знаряддя злочину, вчиненого щодо ОСОБА_18 , кухонний ніж зі слідами крові потерпілого.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом результати огляду місця події, оформлені слідчим як протокол обшуку від 16.05.2022 року, який був легалізований ухвалою слідчого судді від 17.05.2022 року.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.23 КПК України, в який наведено принцип безпосередності дослідження показань, речей і документів, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.87 КПК України, недопустимими є докази отриманні з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Використання показань свідка, який у подальшому набув статусу обвинуваченого чи підозрюваного, є порушенням права «на мовчання», а також порушенням права не свідчити проти себе, внаслідок чого такі докази мають бути визнані судом недопустимими.

З огляду на принцип безпосередності дослідження доказів, суд не вбачає підстав вважати допустимим доказом показання ОСОБА_6 , до отримання ним статусу підозрюваного, висловлені ним 16.05.2022 року під час досудового розслідування без участі захисника, зафіксовані працівниками поліції на відеозапис проведення обшуку його квартири та під`їзду багатоквартирного будинку, про що просив прокурор під час судового розгляду. А саме коли 16.05.2022 року присутній при проведенні обшуку співвласник квартири ОСОБА_6 , без участі захисника, отримав повідомлення від працівників поліції, що підставою огляду його житла є той факт, що біля його будинку виявлено ОСОБА_4 , якому заподіяні ножові поранення, й він перебуває у лікарні в реанімації у тяжкому стані. У відповідь ОСОБА_6 говорить працівникам поліції на російській мові: «Он русский. Он скотина живучий. Я бы еще нанес… Из-за какого-то русского тут… Убил бы русских… Я его убил или нет? Когда я его убью, я поставлю подпись в протоколе… Я хочу его убить. Передайте ему, если он ко мне прийдет, я его убью.»

Визнання таких показань ОСОБА_6 , наданих на досудовому розслідуванні недопустимим доказом, не впливає на переконливість решти доказів у провадженні, сукупність яких є достатньою для доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Мотиви суду.
Перевіряючи доводи сторони захисту про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст.124 КК України, по факту умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, суд прийшов до наступних висновків.

У ст.124 КК України кримінальна відповідальність передбачена за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця.

Закріплене в ст.36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч.3 ст.27 Конституції України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ч.3 ст.36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

За змістом ч.5 ст.36 КК України, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Отже для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж чи неперевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, наявність чи відсутність обставин, передбачених ч.5 ст.36 КК України.

Згідно зі ст.37 КК України, уявною обороною визнаються дії, пов`язані із заподіянням шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, і особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, лише помилково припускала наявність такого посягання.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає в того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

При цьому якщо дії особи мають на меті не зупинити протиправне посягання, а завдати шкоди іншій (потерпілій) особі, необхідна оборона виключається.

Зазначене узгоджується з рішенням, наведеним у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.11.2020 року (справа № 473/4070/17, провадження № 51-3461км20).

З аналізу показань самого обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_4 був в гостях в квартирі ОСОБА_6 за його ж запрошенням (поминали померлого друга), тобто на законних підставах.

А тому версія сторони захисту про те, що ОСОБА_6 заподіяв ножові поранення ОСОБА_4 , відвертаючи його протиправне насильницьке вторгнення у своє житло, не відповідає фактичним обставинам справи.

З показань потерпілого ОСОБА_4 та за результатами проведеного за його участі слідчого експерименту вбачається, що він ножа у руки не брав, не застосовував насильство до ОСОБА_6 , а тому не чинив реальної загрози життю чи будь-якого іншого посягання на ОСОБА_6 .

Хоча в своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_6 стверджував про те, що ОСОБА_4 спочатку взяв в руки ніж, яким замахувався в його сторону, а після того як ОСОБА_6 відібрав у ОСОБА_4 ніж, то останній ще наніс йому багато ударів руками, а саме в кількості від 10 до 30 ударів. Проте наведені показання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 до нього насильства спростовуються об`єктивним доказом, а саме висновком судово-медичного експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_28 №335 від 16.05.2022 року, яким при ретельному огляді не було виявлено у обвинуваченого тілесних ушкоджень, які є характерними для вказаних ним обставин, навіть не було виявлено тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту особи.

Суд критично відноситься к твердженням ОСОБА_6 про те, що він на момент інкримінованого йому злочину був в іншому одязі, а саме в шортах, враховуючи, що на вилучених у нього при затриманні джинсових штанах та сорочці було виявлено сліди крові саме потерпілого ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що на вилучених у ОСОБА_6 джинсових штанах відсутні різані пошкодження, а сліди крові потерпілого виявлені лише з їх лицевої сторони, без ущільнення та просочування тканини, а також на мішковині лівої кишені, без ущільнення та просочування тканини, тобто з протилежної сторони від виявленого експертом пошкодження правого тазо-стегневого суглобу, що підтверджено висновком судово-імунологічної експертизи №804, виконаної з 20.05.2022 року по 08.06.2022 року, (т.2 а.с. 33-35).

Суд вважає доведеним, що виявлені на зовнішній поверхні та у лівому кармані джинсів ОСОБА_6 плями речовини бурого кольору є кров`ю саме потерпілого ОСОБА_4 , оскільки у обвинуваченого ОСОБА_6 не було на момент події тілесних ушкоджень, для яких характерна зовнішня кровотеча.

А тому суд вважає безпідставними твердження ОСОБА_6 про перебування на момент інкримінованого йому злочину в іншому одязі, а саме в шортах, які не були встановлені працівниками поліції.

Суд оцінює таку версію обвинуваченого ОСОБА_6 про перебування ним в іншому одязі (в шортах) на момент вчинення інкримінованого йому діяння, як обраний ним спосіб захисту, для визнання виявленого у нього єдиного невеличкого зовнішнього поверхневого порізу в області правого тазо-стегневого суглобу таким, що заподіяний йому потерпілим ОСОБА_4 , враховуючи, що експерт повідомив про неможливість заподіяння такого порізу тіла обвинуваченого без пошкодження одягу, в який він був одітий.

Також на відсутність загрози життю ОСОБА_6 вказує навіть його версія події, з якої вбачається, що він спочатку відібрав ніж у потерпілого ОСОБА_4 , і після чого цим же ножем наніс потерпілому ножові колото-різані рани. Оскільки з моменту, коли обвинувачений, за його версією, відібрав ніж у потерпілого, за відсутністю інших небезпечних дій з боку потерпілого, не було жодної реальної загрози життю ОСОБА_6 .

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності в обстановці, що склалася між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , реальної загрози життю останнього, оскільки на нього не відбулося посягання, яке б викликало невідкладну необхідність заподіяти потерпілому шкоду здоров`ю з метою негайного відвернення протиправних дій.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд врахував наступні положення закону.

Відповідно до ст.23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У ст. 24 КК України встановлено, що умисел поділяється на прямий і непрямий.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Так, за змістом ст. 24 КК України умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

У ст. 25 КК України встановлено, що необережність поділяється на кримінальну протиправну самовпевненість та кримінальну протиправну недбалість.

Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.
Необережність є кримінальною протиправною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

У ч.1 ст.115 КК України встановлено, що вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч.1 ст.15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Тобто із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом.
У ч.1 ст.121 КК України встановлено, що умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Визначальним для відмежування замаху на умисне вбивство від умисного завдання тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження умислом винного охоплюється лише заподіяння таких ушкоджень за відсутності прямого наміру на вбивство. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони передбачалися ціллю його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальності за замах на вбивство. У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті, вона також не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках настає лише за наслідки, які фактично настали.

Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому характеризується у цьому випадку не лише непрямим, а ще й неконкретизованим (невизначеним) умислом. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи злочин, хоча і передбачає можливість настання різних шкідливих наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру і тяжкості. А оскільки особа за невизначеного умислу одночасно передбачає різні за характером і тяжкістю наслідки, але фактично реалізується лише один з них, кримінальна відповідальність настає за наслідки, що настали фактично.

На необхідності врахування суб`єктивного ставлення винного до наслідків своїх дій неодноразово звертав увагу Верховний Суд у своїх постановах від 09.10.2018 року у справі №760/4968/15-к, від 18.10.2018 року у справі №348/1153/17, від 08.11.2018 року у справі №360/718/16-к, від 18.12.2018 року у справі №569/2944/16-к, від 17.09.2020 року у справі № 286/4163/19, тощо.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року дано роз`яснення, що питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

При цьому спосіб вчинення злочину відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

З аналізу поданих суду доказів, при кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 перебував зі ОСОБА_4 в дружніх стосунках з дитинства, більше 40 років. Проте 15.05.2022 року у житловому приміщенні ОСОБА_6 , коли він разом зі ОСОБА_4 вживали алкогольні напої, між ними виник конфлікт, зі слів ОСОБА_6 , з політичних питань щодо оцінки дій РФ проти України. В ході конфлікту ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 удари кухонним ножем з гострим лезом. дев`ятикратно, з достатньою силою, а відповідно і цілеспрямовано. Зокрема, три удари в життєво-важливі органи, а саме один удар у грудну клітину зліва, чим було пошкоджено навіть серце, а також два удари у черевну порожнину, чим було пошкоджено печінку та брижу селезінкового вигину ободової кишки, які ускладнилися гемоперитоніумом, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Також ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 шестикратно удари ножем в передпліччя, руку та ногу, спричинивши тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а удари по рукам та передпліччю є характерними для самозахисту. При цьому слід зазначити, що у ОСОБА_6 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту, що вказує на відсутність вчинення потерпілим ОСОБА_4 дій, які б чинили небезпеку для життя обвинуваченого. Після заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , коли потерпілий очевидно стікав кров`ю, на що вказують численні сліди, як в квартирі, так і в під`їзді, а також на одязі як потерпілого, так і обвинуваченого, ОСОБА_6 не надав йому первинної допомоги, не викликав екстрену медичну допомогу, а лише вивів на вулицю, де залишив самого в безпорадному стані. ОСОБА_6 очевидно знав, що потерпілий стікає кров`ю від заподіяних ним поранень, оскільки ОСОБА_4 біля першого під`їзду вже безпорадно лежав на землі під будинком, а присутній при цьому ОСОБА_6 замість того, щоб терміново викликати екстрену медичну допомогу, вимагав від нього лише підтверджень, що не він заподіяв йому удари ножем, що вбачається з показань свідка ОСОБА_11 . Хоча ОСОБА_6 очевидно розумів, що в ніч з 15 на 16 травня 2022 року у запроваджену в період воєнного стану комендантську годину ОСОБА_4 не зможе отримати допомогу від інших осіб, проте він залишив потерпілого безпорадним на вулиці, стікаючим кров`ю, а сам повернувся додому.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка засудженого до (виникнення конфлікту з потерпілим) та після (ненадання медичної допомоги після заподіяння тілесного ушкодження) вчинення злочину, механізм, характер, спосіб завдання, кількість ударів та локалізація тілесних ушкоджень, а саме не менше 9 ударів кухонним ножем з достатньою силою, з них 3 удари в життєво важливі органи у грудну клітину зліва, чим було пошкоджено серце, у черевну порожнину, чим було пошкоджено печінку та кишку), безумовно вказують на спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого.

Про наявність у обвинуваченого умислу саме на заподіяння смерті потерпілому свідчить і той факт, що він після того як наніс йому тілесні ушкодження ножем в життєво важливі органи, побачивши кров на лезі ножа, своєму одязі, побачивши, що потерпілий вже ліг на землю стікаючи кров`ю, не намагався надати медичну допомогу потерпілому, проте повернувся додому і ліг спати.

За таких обставин справи, суд вважає, що суб`єктивне ставлення ОСОБА_6 до наслідків своїх дій охоплювалося саме прямим умислом на заподіяння смерті ОСОБА_4 , для чого він вчинив всі необхідні дії, які вважав за необхідне, проте смерть потерпілого не настала з підстав, які не залежали від його волі, бо потерпілого вчасно виявили працівники поліції, які терміново викликали екстрену медичну допомогу, чим було забезпечено надання потерпілому кваліфікованої медичної допомоги.

Підсумовуючи наведене, правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованого ОСОБА_6 дають підстави стверджувати, що він вчинив саме закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_4 , тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому його дії правильно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого закінченого замаху на особливо тяжкий злочин проти життя людини, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, наявністю тяжких наслідків від злочину у виді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

На підставі ст.50, ст.65 КК України, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має задовільний стан здоров`я, до затримання працював, не одружений, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Суду не подано негативних характеристик обвинуваченого.

Зі змісту ст.66, ст.45 КК України вбачається, що щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризуються щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину

Відшкодування завданих збитків та усунення заподіяної шкоди це дії, які фактично усувають негативні наслідки вчиненого злочину. Обвинувачений добровільно не відшкодував навіть витрати на лікування потерпілого.

Тому обставини, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання для ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до положень ст.333 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні, незважаючи на той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 визнавав, що вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_29 просив суд не карати суворо обвинуваченого.

З огляду на наведене, враховуючи позицію потерпілого, з урахуванням особи винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 мінімальне покарання, встановлене в санкції статті за вчинений ним злочин.

З метою забезпечення виконання вироку суду, з врахуванням особи обвинуваченого, для упередження ризику, наведеного в п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду , суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що відповідає положенням п. «а» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі ст.72 КК України, ст.209, 210 КПК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту його фактичного затримання 16.05.2022 року.
Питання про речові докази у справі вирішити з дотриманням положень ст.100, 174 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 686,48 грн.

На підставі положень ст.127-129 КПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.1166, ст.1167, 1206 ЦК України, а також принципів змагальності та диспозитивності, наведених у ст.12-13 ЦПК України, цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, а саме витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 у КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» у розмірі 42143,10 грн., задовольнити, врахувавши позицію обвинуваченого та його захисника про визнання позову. Стягнути з ОСОБА_6 на користь КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» матеріальну шкоду, заподіяну злочином, а саме витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 , у розмірі 42143,10 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Продовжити щодо ОСОБА_26 строк запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з 15.11.2022 року.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення день за день з моменту його затримання 16.05.2022 року до 14.11.2022 року включно.

Відповідно до ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_26 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» до ОСОБА_26 про відшкодуванням матеріальної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_26 на користь Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» матеріальну шкоду, заподіяну злочином, а саме витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 , у розмірі 42143 (сорок дві тисячі сто сорок три) грн. 10 коп.

На підставі ст.174 КПК України, скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2022 року у справі №537/1018/22, провадження 1-кс/537/282/2022, а саме джинсів синього кольору зі слідами РБК, сорочки чорного кольору у білі лінії зі слідами РБК, куртки світло-зеленого кольору зі слідами РБК, належні ОСОБА_6 .

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 18.05.2022 року у справі №537/1018/22, провадження 1-кс/537/280/2022 а саме куртки джинсової чоловічої «No Limit» Soldier Gear, розмір ХХL, футболки чоловічої чорного кольору «Jts» Classic, розмір ХL, належні ОСОБА_4 .

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 18.05.2022 року у справі №537/1018/22, провадження №1-кс/537/281/2022, а саме пляшки скляної з-під горілки «Олександрія» із залишками прозорої рідини, кухонного ножа з руків`ям чорного кольору з нашаруванням невідомої речовини на лезі, три металевих ножа, фрагменту килимового покриття зі слідами РБК, РБК з поверхні дверей ванної кімнати з внутрішньої сторони, мобільного телефону «Samsung Galaxy A12» чорного кольору в чохлі-книжці чорного кольору, фрагменту ковдри зі слідами РБК, фрагменту картонної коробки зі слідами РБК, паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_26 та копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_26 , паперового фрагменту червоного кольору зі слідами РБК, змиву РБК з поверхні підлоги в коридорі квартири та контроль до нього, поліетиленовий пакет зі слідами РБК з відра для сміття у ванній кімнаті, РБК з поверхні підлоги в під`їзді №5 вказаного житлового будинку біля квартири АДРЕСА_8 та контрольного змиву до нього, зіскобу РБК з поверхні підлоги у під`їзді №5 вказаного житлового будинку.

Речові докази: куртка джинсова чоловіча «No Limit» Soldier Gear, розмір ХХL, футболка чоловіча чорного кольору «Jts» Classic, розмір ХL, належні потерпілому ОСОБА_4 ; джинси синього кольору зі слідами РБК, сорочку чорного кольору у білі лінії зі слідами РБК, куртку світло-зеленого кольору зі слідами РБК, належні ОСОБА_6 ; зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , пляшку скляну з-під горілки «Олександрія» з прозорою рідиною, фрагмент ковдри, фрагмент килима, фрагменти картону, фрагмент картонної коробки, зіскоби (змиви) з поверхні підлоги в під`їзді №5, зіскоб з поверхні дверей ванної кімнати з внутрішньої сторони, три ножі, кухоний ніж зі слідами РБК , залишки ниточок стерильної марлі з нанесеною на них витяжкою, змиви з рук ОСОБА_6 , залишки контрольних фрагментів бинта, відібраних 16.05.2022 року, зрізи нігтьових пластин та фрагменти зрізів нігтьових пластин з рук ОСОБА_6 , які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП, знищити.

Речовий доказ: мобільний телефон Samsung Galaxy A12, належний обвинуваченому ОСОБА_6 , який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Кременчуцького РУП, - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду у строк 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту його отримання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1