Справа № 455/1074/22
Провадження № 1-кп/455/16/2023
ВИРОК

Іменем України

02 лютого 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 21.07.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тисовиця Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, особи з інвалідністю ІІ групи, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 наприкінці січня 2022 року (точної дати та часу не встановлено), знаходячись в лісовому масиві с.Тисовиця Самбірського району Львівської області, а саме в кварталі № 7 виділ № 27 Головецького лісництва відокремленого виробничого підрозділу «Надлісництво Старий Самбір» державне підприємство «Самбірське лісове господарство», на території якого розташований регіональний ландшафтний парк «Верхньодністровські Бескиди", що відноситься до природно-заповідного фонду, маючи умисел на незаконну порубку лісу, порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, без відповідного на це дозволу, з використанням бензопили, зрізав одне сироростуче дерево породи «Ялиця», загальною кубомасою 1,18 м. куб., чим спричинив шкоду інтересам Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області на суму 5247 гривень.

В подальшому, 20.07.2022 близько 08:00 год., ОСОБА_3 за допомогою саморобного транспортного засобу (дига) на базі ГАЗ-66 без номерних знаків, перевіз незаконно зрубану ним наприкінці січня 2022 деревину породи «Ялиця» загальною кубомасою 1,18 м.куб., та одне дерево породи «Ялиця» загальною кубомасою 2,63 м.куб., яке було зрізане невстановленою слідством особою з лісового масиву на галявину, де вищевказану деревину розрізав на п`ять колод по 4,5 та 6 метрів, та маючи на меті перевезти їх до власного будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , завантажив дві колоди незаконно зрубаної деревини на саморобний транспортний засіб (дигу) на базі ГАЗ-66 без номерних знаків, та в цей час був виявлений працівниками поліції.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.246 КК України, тобто незаконну порубку дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, вчинені на території природно заповідного фонду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.3 ст.246 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що в січні 2022 року він у лісовому масиві зрізав бензопилою одне дерево породи «Ялиця», згодом в липні місяці цього ж року, порізав його на колоди та саморобним транспортним засобом (дигою) на базі автомобіля ГАЗ 66, який позичив для власних побутових потреб у свого знайомого - ОСОБА_6 (якому не повідомляв для яких цілей буде використовувати зазначений транспортний засіб), відвіз порізані ним колоди до себе додому під виглядом заготівлі дров. В подальшому такі його дії були виявлені працівниками поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про вчинене ним, розуміє неправомірність свого вчинку, повністю відшкодував завдану шкоду, обіцяє, що більше таких вчинків вчиняти не буде. Просить суд суворо його не карати та застосувати до нього покарання у вигляді штрафу, який він зможе сплатити.

Представник потерпілого Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника потерпілої сторони.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного злочину доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, вчинені на території природно заповідного фонду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності").

Обвинувачений ОСОБА_3 висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки, тобто щире каяття має місце.

Активне сприяння у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, яке виразилось у тому, що обвинувачений повно та всебічно розповів про обставини, які мали місце у той час та тим самим активно та відкрито сприяв суду у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, тобто розкриттю кримінального правопорушення.

Добровільне відшкодування завданого збитку виразилось у добровільній сплаті ОСОБА_3 на користь потерпілого Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області завданого ним матеріального збитку на суму 5247 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10013/030 №48 від 27.07.2022.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 зокрема те, що він раніше не судимий, враховується його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, також враховується його стан здоров`я, зокрема те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд враховує те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні була адекватною, свої показання він надавав послідовно та змістовно, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою.

Суд також приймає до відома досудову доповідь складену Самбірським районним сектором №1 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої існує середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб та орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не створить високої небезпеки для суспільства.

Крім того, суд враховує обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку), та відсутність обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання.

Також, при призначені покарання суд враховує позицію прокурора, який в судовому засіданні просив призначити покарання для обвинуваченого у виді штрафу.

Таким чином, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.3 ст. 246 КК України, що на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Матеріальна шкода на суму 5247 гривень відшкодована добровільно, що підтверджується квитанцією №48 АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10013/030 від 27.07.2022 про сплату ОСОБА_3 суми у розмірі 5247 гривень.

Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.07.2022 арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Так, пунктом 1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Пунктом 5 ч. 9 ст. 100 КПК України встановлено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Враховуючи вищенаведені положення, суд вважає, що речові докази, а саме: незаконно зрубану лісопродукцію, яка є предметом вчинення злочину, слід конфіскувати. Щодо саморобного транспортного засобу (дига) на базі ГАЗ-66 без номерних знаків, який є знаряддям вчинення злочину, власником якого, як встановлено в судовому засіданні, є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 , то такий речовий доказ слід повернути власнику, що також відповідає позиції прокурора, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про його (власника) причетність до скоєного даного злочину, а також із матеріалів кримінального провадження не встановлено, що такий знав і міг знати про незаконне використання даного транспортного засобу, та підтверджується наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що даний транспортний засіб він позичив для власних побутових потреб у свого знайомого - ОСОБА_6 , якому не повідомляв для яких цілей буде використовувати зазначений транспортний засіб.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.07.2022 на: саморобний транспортний засіб - (дига) на базі ГАЗ - 66 без документів та номерних знаків, володільцем якого є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 ; дві колоди деревини породи «Ялиця», довжинами 6 та 4 метрів загальною кубомасою 1.07 м. куб., які знаходяться на кузові саморобного транспортного засобу (дига) - на базі ГАЗ 66 та зберігаються на території ФОП « ОСОБА_7 », за адресою: АДРЕСА_3 ; лісопродукцію, а саме: «Ялиця» діаметром 44 см.. довжиною 5 м., «Ялиця» діаметром 36 см., довжиною 4 м., «Ялиця» діаметром 26 см., довжиною 4 м., загальною кубомасою 1.43 м.куб, що знаходиться на зберіганні на території Головецького лісництва ДП «Самбірське ЛГ», що за адресою: с. Головецько вул. Івана Франка, 48,Самбірського району Львівської області.

Речові докази, а саме:

- лісопродукцію у вигляді двох колод деревини породи «Ялиця», довжинами 6 та 4 метрів загальною кубомасою 1.07 м. куб., які знаходяться на кузові саморобного транспортного засобу (дига) - на базі ГАЗ 66 та зберігаються на території ФОП « ОСОБА_7 », за адресою: АДРЕСА_3 , - конфіскувати;

- лісопродукцію у вигляді трьох колод деревини, а саме: «Ялиці» діаметром 44 см. довжиною 5 м., «Ялиці» діаметром 36 см. довжиною 4 м., «Ялиці» діаметром 26 см. довжиною 4 м., загальною кубомасою 1.43 м.куб, що знаходиться на зберіганні на території Головецького лісництва ДП «Самбірське ЛГ», що за адресою: с. Головецько вул. Івана Франка, 48,Самбірського району Львівської області конфіскувати;

- саморобний транспортний засіб - (дига) на базі ГАЗ - 66 без документів та номерних знаків, що зберігається на території ФОП « ОСОБА_7 », за адресою: АДРЕСА_3 повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1