Справа № 487/414/23
Провадження № 1-кс/487/299/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000032 від 09.01.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчий зазначив, що в проваджені Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000032 від 09.01.2015.

Під час досудового розслідування встановлені наступні обставини:

ОСОБА_6 , проходив військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку - начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АР Крим, за адресою: АДРЕСА_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, майор ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

З 26.02.2014 Автономна Республіка Крим та місто Севастополь фактично знаходились під окупацією військових підрозділів збройних сил російської федерації.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 №1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно - правовими актами.

Факт порушення був встановлений Конституційним Судом України, який у Рішенні від 14.03.2014 №2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь - яку легітимність.

Так, у березні 2014 року невстановленими на теперішній час озброєними особами у військовій формі одягу без розпізнавальних знаків було дійсно здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

За таких обставин статус території АР Крим, визначено як тимчасово окуповану територію внаслідок збройної агресії Російської Федерації, та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій у умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, і також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У відповідності до вимог Указу Президента України від 24.03.2014 №339 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», розпорядження Міністра оборони України та Командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України, наказу командуючого Військово - Морських Сил Збройних Сил України №01 від 12.05.2014 - командиру військової частини НОМЕР_1 наказувалось передислокувати особовий склад з с. Перевальне Сімферопольського р-ну АР Крим до м. Миколаєва з терміном прибуття до 31.05.2014.

В подальшому постійним місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 визначено АДРЕСА_2 .

Згідно довідки №61/14 від 2014 року виданої Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України, військову частину НОМЕР_1 перейменовано у військову частину НОМЕР_2 та визначено її новим місцем дислокації АДРЕСА_2 .

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2014 №99 анульовано умовне найменування військова частина НОМЕР_1 та надано умовне найменування військова частина НОМЕР_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 та того ж дня введено його в дію.

Відповідно до наказу Командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України від 27.05.2014 №61, майора ОСОБА_6 звільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження Командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України з 13.05.2014 року. Проте, майор ОСОБА_6 у визначений наказом Командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 №01 «Про передислокацію військових частин та організацій Військово - ІНФОРМАЦІЯ_1 з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» та спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30.04.2014 №Д-322/1/05 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 (у подальшому - військової частини НОМЕР_2 ), місцем дислокації якої визначено АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, та не маючи будь - яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Разом з тим, в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 командуванням частини було усно доведено до всього особового складу, в тому числі до майора

ОСОБА_6 , вищезазначені обставини ситуації в АР Крим та необхідність прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо дотримання Військової присяги на вірність Українському народові та необхідність передислокації особового складу частини на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Проте, майор ОСОБА_6 , будучи в силу ст. 13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України та маючи паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданого 13.12.1996 Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підозрюється у вчинені державної зради, тобто у вчиненні діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах Російської Федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу Збройних Сил Російської Федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил Російської Федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) до особового складу військової частини НОМЕР_1 у місці її дислокації за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі до військовослужбовців, які раніше вчинили державну зраду, наказом Командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 №01 «Про передислокацію військових частин та організацій Військово - ІНФОРМАЦІЯ_1 з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» доведені вимоги Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, про передислокацію військовослужбовців військових частин з півострову Крим до визначених місць знаходження на континентальній частині України.

Проте, майор ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжив з травня 2014 року виконувати обов`язки військовослужбовця у складі військової частини НОМЕР_5 Збройних сил Російської Федерації.

Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 №01 - командиру військової частини НОМЕР_1 наказувалось здійснити марш особового складу військової частини з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до нового місця дислокації ( АДРЕСА_2 ) з терміном прибуття до 13.05.2014. У подальшому, постійним місцем дислокації колишньої військової частини НОМЕР_1 визначено за адресою: АДРЕСА_2 , а військовій частині НОМЕР_1 надано нове найменування - військова частина НОМЕР_2 .

Проте, 13.05.2014, майор ОСОБА_6 відповідно до вимог наказу від 12.05.2014 №01 Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та директиви Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 року №Д-322/1/05 "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя", діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби у ЗС України назавжди, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яку у подальшому перейменовано у військову частину НОМЕР_2 та визначено постійним місцем дислокації адресу АДРЕСА_2 , та не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу, проводячи час не пов`язуючи його з проходженням військової служби у ЗС України - проходив військову службу на різних посадах військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил Російської Федерації.

Таким чином, майор ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку - начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась по АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась по АДРЕСА_1 , в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах Російської Федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу Збройних Сил Російської Федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил Російської Федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у вчиненні державної зради, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 08.04.2014).

Він же, майор ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку - начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні капітан, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України ''Про оборону України", ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, З, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу", 13 травня 2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби назавжди, без дозволу командування частини, вчинив нез`явлення на службу у визначений наказом від 12.05.2014 року №01 Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та директиві МО України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 року №Д-322/1/05 ''Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя" час до військової частини НОМЕР_2 , та ухиляється від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу, тобто у вчиненні у вчиненні дезертирства, тобто нез`явленні, з метою ухилитися від військової служби, на службу у разі переведення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).

09 січня 2015 старшим слідчим військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_7 складено та погоджено з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408КК ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.12.2022 старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 складено та погоджено з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.01.2023 старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 складено та погоджено з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, а тому під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, з урахуванням того, що останній бере участь у агресивній війні рф проти України, може вчинити кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, про що свідчить наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 просила розглянути клопотання на розсуд суду.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі повідомлення про кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 31.10.2014 року військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення дезертирства військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 за ч. 2 ст. 408 КК України під № 0000092.

09.01.2015 кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч. 2 ст. 408 КК України на ч. 1 ст. 408 КК України.

09.01.2015 року постановою прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України з кримінального провадження №0000092 виділено матеріали кримінального №0000032 відносно ОСОБА_6 .

09.01.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та того ж дня досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного, про що старшим слідчим військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_7 винесено постанову.

09.09.2022 року на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 5 відділу 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у військовій і оборонній сфері Південного регіону до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення державної зради військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 КК України під № 0000080.

15.09.2022 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону кримінальні провадження № 0000032 та №0000080 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000032.

05.10.2022 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону з кримінального провадження № 0000032 виділено матеріали кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у нове кримінальне провадження за №0000570.

07.12.2022 в рамках кримінального провадження № 0000570 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 111 КК України, яке вручити в день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф).

В номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 261 (7382) за 09.12.2022 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в розділі «Повістки про виклик», опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 12.12.2022, 13.12.2022 та 14.12.2022 для отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

11.01.2023 року прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону винесено постанову, згідно з якою кримінальні провадження №0000032 та №0000570 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер №0000032.

11.01.2023 в рамках кримінального провадження № 0000032 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, яке вручити в день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф).

В номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 9 (7407) за 13.01.2022 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки про виклик» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 16.01.2023, 17.01.2023 та 18.01.2023 для отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 проходив військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку - начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АР Крим, за адресою: АДРЕСА_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, майор ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

З 26.02.2014 Автономна Республіка Крим та місто Севастополь фактично знаходились під окупацією військових підрозділів збройних сил російської федерації.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 №1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно - правовими актами.

Факт порушення був встановлений Конституційним Судом України, який у Рішенні від 14.03.2014 №2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь - яку легітимність.

Так, у березні 2014 року невстановленими на теперішній час озброєними особами у військовій формі одягу без розпізнавальних знаків було дійсно здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

За таких обставин, статус території АР Крим визначено як тимчасово окуповану територію внаслідок збройної агресії Російської Федерації та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій у умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, і також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У відповідності до вимог Указу Президента України від 24.03.2014 №339 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», розпорядження Міністра оборони України та Командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України, наказу командуючого Військово - Морських Сил Збройних Сил України №01 від 12.05.2014 - командиру військової частини НОМЕР_1 наказувалось передислокувати особовий склад з с. Перевальне Сімферопольського р-ну АР Крим до м. Миколаєва з терміном прибуття до 31.05.2014.

В подальшому постійним місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 визначено АДРЕСА_2 .

Згідно довідки №61/14 від 2014 року, виданої Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України, військову частину НОМЕР_1 перейменовано у військову частину НОМЕР_2 та визначено її новим місцем дислокації АДРЕСА_2 .

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2014 №99 анульовано умовне найменування військова частина НОМЕР_1 та надано умовне найменування військова частина НОМЕР_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 та того ж дня введено його в дію.

Відповідно до наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 27.05.2014 №61, майора ОСОБА_6 звільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 13.05.2014 року. Проте, майор ОСОБА_6 у визначений наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 №01 «Про передислокацію військових частин та організацій Військово-Морських Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» та спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30.04.2014 №Д-322/1/05 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 (у подальшому - військової частини НОМЕР_2 ), місцем дислокації якої визначено АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, та не маючи будь - яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Разом з тим, в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 командуванням частини було усно доведено до всього особового складу, в тому числі до майора ОСОБА_6 , вищезазначені обставини ситуації в АР Крим та необхідність прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо дотримання Військової присяги на вірність Українському народові та необхідність передислокації особового складу частини на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Проте, майор ОСОБА_6 , будучи в силу ст. 13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України та маючи паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданого 13.12.1996 Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підозрюється у вчинені державної зради, тобто у вчиненні діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах Російської Федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу Збройних Сил Російської Федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил Російської Федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) до особового складу військової частини НОМЕР_1 у місці її дислокації за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі до військовослужбовців, які раніше вчинили державну зраду, наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 №01 «Про передислокацію військових частин та організацій ІНФОРМАЦІЯ_1 з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» доведені вимоги Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, про передислокацію військовослужбовців військових частин з півострову Крим до визначених місць знаходження на континентальній частині України.

Проте, майор ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжив з травня 2014 року виконувати обов`язки військовослужбовця у складі військової частини НОМЕР_5 Збройних сил Російської Федерації.

Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 №01 - командиру військової частини НОМЕР_1 наказувалось здійснити марш особового складу військової частини з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до нового місця дислокації ( АДРЕСА_2 ) з терміном прибуття до 13.05.2014. У подальшому, постійним місцем дислокації колишньої військової частини НОМЕР_1 визначено за адресою: АДРЕСА_2 , а військовій частині НОМЕР_1 надано нове найменування - військова частина НОМЕР_2 .

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 відповідно до вимог наказу від 12.05.2014 №01 Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та директиви Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 року №Д-322/1/05 "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя", діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби у ЗС України назавжди, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яку у подальшому перейменовано у військову частину НОМЕР_2 та визначено постійним місцем дислокації адресу АДРЕСА_2 , та не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу, проводячи час не пов`язуючи його з проходженням військової служби у ЗС України - проходив військову службу на різних посадах військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил Російської Федерації.

Таким чином, майор ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку - начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась по АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась по АДРЕСА_1 , в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, але не пізніше 06.05.2014 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах Російської Федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу Збройних Сил Російської Федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил Російської Федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у вчиненні державної зради, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 08.04.2014).

Він же, майор ОСОБА_6 підозрюється у тому, що являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку - начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні капітан, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України ''Про оборону України", ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, З, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу", 13 травня 2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби назавжди, без дозволу командування частини, вчинив нез`явлення на службу у визначений наказом від 12.05.2014 року №01 Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та директиві МО України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 року №Д-322/1/05 ''Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя" час до військової частини НОМЕР_2 , та ухиляється від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу, тобто у вчиненні у вчиненні дезертирства, тобто нез`явленні, з метою ухилитися від військової служби, на службу у разі переведення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 408 КК, ч. 1 ст. 111 України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: листом військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2014 №76 та додатком до нього, відповідно до яких ОСОБА_6 не виконав вимоги спільної директиви Міністра оборони України і начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № Д-1 «Про особливості проходження служби військовослужбовцями Збройних сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», не прибув до визначеного пункту збору, залишившись на окупованій території Автономної Республіки Крим та виявив бажання продовжувати службу у збройних силах російської федерації; наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.20214 року №9 згідно з яким, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , які прибули з тимчасово окупованої до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , вважаються такими, що прибули та приступили до виконання своїх обов`язків, однак ОСОБА_6 до виконання своїх обов`язків не приступав; листом військової частини НОМЕР_2 №1275 від 2014 року (колишня назва НОМЕР_1 ), згідно з яким військова частина НОМЕР_1 була переміщена з анексованої Республіки Крим відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30.04.2014 року № Д-322/1/05 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» та наказу Командувача Військово Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 року №01 «Про передислокацію військових частин та організацій Військово Морських Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь». Спільна директива та наказ Командувача Військово Морських Сил має гриф обмеженого доступу, у зв`язку з тим витяги надати неможливо; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 25.11.2014, ОСОБА_12 від 25.11.2014, ОСОБА_13 від 24.11.2014, ОСОБА_14 від 24.11.2014, ОСОБА_11 , ОСОБА_15 від 24.11.2014, ОСОБА_16 від 25.10.2022, ОСОБА_17 від 07.12.2022; листом Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС Україні від 06.04.2015 №0.64-4771/15-15 відповідно до якого відомостей щодо перетинання кордону ОСОБА_6 у період з 01.03.2014 року не виявлено; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.10.2022, відповідно якого свідок ОСОБА_16 на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_6 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_18 від 18.11.2014, ОСОБА_19 від 17.11.2014; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2022, відповідно якого свідок ОСОБА_19 на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2022, відповідно якого свідок ОСОБА_18 на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2022, відповідно якого свідок ОСОБА_17 на пред`явлених фотознімках впізнав ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 23.11.2023, під час якого оглянуто сторінку відеохостінгу «YouTube» користувача « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та посилання на файл, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », під час якого на відео встановлено особу, яка одягнута у військову форму зс рф та схожа на ОСОБА_6 ; листами УДМС в Полтавській області відповідно до яких ОСОБА_20 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 виданим 13.12.1996 Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. Відомості щодо припинення ОСОБА_6 громадянства України відсутні; листом Міністерства закордонних справ України від 06.12.2022 №71/17-532/2-100521 згідно з яким відсутня інформація про звернення з клопотанням про вихід з громадянства України або оформлення подання про втрату громадянства України ОСОБА_6 ; актом про проведення службового розслідування від 17.03.2015, проведеного командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України відповідно до якого підтверджено факт не виходу військовослужбовців ЗС України з тимчасово окупованої території АР Крим до нових місць дислокації військової частини, в тому числі в/ч НОМЕР_1 та ОСОБА_6 ; директивою від 06.05.2014 №Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України».

Під час судового розгляду клопотання прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, а саме на території на території АРК, а також приймає участь у бойових діях на стороні країни агресора, які ведуться на тимчасово окупованій території Херсонської області, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також факт його не прибуття на виклик до слідчого, без повідомлення причин такого неприбуття.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та особливо тяжкого злочину проти Основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, на даний час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, приймає участь у агресивній війні рф проти України, постійно проживає на тимчасово окупованій території АР Крим, у зв`язку з чим на даний час ухиляється та в подальшому може ухилитися від органів досудового розслідування та суду на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф), з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що він приймає участь у агресивній війні рф проти України, може вчинити кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких він обґрунтовано підозрюється.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням приписів ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, запобіжний захід тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який. .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1