Справа № 134/436/23
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника виправного центру ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

15 березня 2023 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що він відбув більше половини строку призначеного вироком суду покарання, за час відбування покарання не порушував режим утримання, був офіційно працевлаштований та отримав заохочення за сумлінну працю.

Також засуджений ОСОБА_5 вказує, що по прибуттю в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» тривалий час не міг працевлаштуватися через відсутність паспорта. Процедура відновлення паспорта зайняла майже три місяці. Однак, після отримання паспорта він одразу влаштувався на роботу.

В грудні 2022 року у нього стався крововилив головного мозку, на даний час він потребує тривалої реабілітації після перенесеного інсульту, проте не має можливості лікуватися, так як у виправному центі відсутня медична частина. Йому протипоказана важка фізична праця, а іншої роботи, яку він би міг виконувати, установа не надає.

У зв`язку з тим, що він не може працювати та заробляти кошти, відповідно він позбавлений можливості придбати ліки, призначені йому лікарями. Якщо ситуація не зміниться в недалекому майбутньому йому загрожує повторний інсульт, тому він просить суд взяти ці обставини до уваги.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він повністю переосмислив своє життя та в разі його умовно-дострокового звільнення влаштується на роботу та буде проживати в колі своєї родини, вести законослухняний спосіб життя. Просить врахувати його сумлінну поведінку та ставлення до праці, а саме те, що він офіційно працював, за що отримав заохочення, не порушував встановлений порядок та режим відбування покарання. На даний час він не працює за станом здоров`я, потребує лікування та тривалої реабілітації після перенесеного інсульту. Підтвердив перебування на розгляді Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області кримінального провадження відносно нього, при цьому пояснив, що не приймає участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції через те, що не згоден з діями суду, оскільки йому було замінено захисника без його відома і він не може узгодити з ним позицію щодо лінії захисту у даній справі.

Представник виправного центру при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, вказав, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, має одне заохочення. Був працевлаштований в майстерні установи з вересня по грудень включно 2022 року, однак наразі не працює у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та проходженням лікування.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, за час відбування покарання характеризується посередньо, працював нетривалий період. Те, що він дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, не допускає порушень режиму утримання, є його обов`язком і не свідчить про його сумлінну поведінку. Наявні у засудженого хвороби не є підставою для його умовно-дострокового звільнення в порядку ст. 81 КК України. В цьому випадку він може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання за хворобою. Також просить враховати, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про його схильність до девіантної поведінки.

Заслухавши пояснення засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу засудженого беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Судом встановлено, що по даній справі ОСОБА_5 засуджений вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2021 року постановлено затримати ОСОБА_5 та направити до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07 жовтня 2021 року.

З 07 жовтня 2021 року по 19 листопада 2021 року ОСОБА_5 перебував в СІЗО м. Миколаїв, порушень режиму відбування покарання не допускав, заохочень не мав.

З 19 листопада 2021 року по 23 березня 2022 року ОСОБА_5 перебував в ДУ «Новобузький ВЦ (№ 103)», порушень режиму відбування покарання не допускав, заохочень не мав.

З 23 березня 2022 року по теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)».

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , наданої ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», по прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, ОСОБА_5 працевлаштований не був у зв`язку із виготовленням паспорту. Згодом був працевлаштований згідно цивільно-правового договору № 58-22 від 19 вересня 2022 року в майстерні установи, де працював по 31 грудня 2022 року. На даний час не працює у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та проходженням лікування.

На адресу ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» неодноразово надходили судові повістки з Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області про участь засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні у режимі відеоконференції та особистої присутності в судовому засіданні, але даний засуджений відмовлявся з`являтися в судове засідання з різних на те причин.

За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, має одне заохочення. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення.

Виконує роботи із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, дотримується належного зовнішнього вигляду. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, використовує їх за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості.

Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Участь в заходах виховного характеру приймає. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускав. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині не визнає, в скоєному діянні не розкаюється. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_5 встановлено середній рівень ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 82 КК України ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме: 25 червня 2022 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», протокол № 10 від 27 червня 2022 року, ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 25 листопада 2022 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», протокол № 22 від 28 листопада 2022 року, ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

Судом також встановлено, що станом на 24 березня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 11 місяців 1 день.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має одне заохочення у виді подяки, заходи стягнення не застосовувалися.

Як вбачається з довідки ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» дохід засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання в даній установі склав 1350,90 грн. (вересень 2022 року 334,50 грн., листопад 2022 року 462,00 грн., грудень 2022 року 438,90 грн., січень 2023 року 115,50 грн.).

Засудженим ОСОБА_5 до клопотання долучено епікриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1156, згідно якого він перебував на лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Крижопільська ОЛІЛ» з 27.02.2023 по 06.03.2023 з діагнозом: помірний лівобічний геміпарез з порушенням кінцівок та ходи; наслідки ГПМК по ішемічному типу у правій півкулі головного мозку (анамнестично); гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. Рекомендовано: МРТ головного мозку; лізінопріл Н 20 мг 1 т-рано-довготривало; амлодіпін 10 мг 1 т-ввечері-довготривало; етсет 20 мг/добу довготривало; лоспірин 75 мг/добу довготривало; обмеження фізичного навантаження та переохолодження; тривала реабілітація.

На переконання суду, встановлені обставини не свідчать про наявність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 та звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.

Доводи засудженого про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, адже підставою для умовно-достроково звільнення повинні бути дані, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці на протязі усього періоду відбування покарання, а не його частини, довів своє виправлення та перевиховання.

Натомість судом встановлено, що початок строку відбування покарання в ОСОБА_5 починається з 19 листопада 2021 року, однак останній працював у майстерні установи лише з 19 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Таким чином, викладене не свідчить про його сумлінне ставлення до праці. Разом з тим, ОСОБА_5 вказує, що тривалий час не міг працевлаштуватися через втрату паспорта, проте з його особової справи вбачається, що заяву на ім`я начальника установи про дозвіл на відвідування паспортного столу він подав лише 22 червня 2022 року.

Посилання засудженого на поганий стан здоров`я не може бути безумовною підставою для задоволення клопотання, поданого порядку ст. 81 КК України, однак за наявності визначених законом підстав, дані обставини можуть бути предметом розгляду при зверненні з клопотанням (поданням) в порядку ст. 84 КК України.

При цьому, згідно положень ст. 63 КВК України лікувально-профілактична і протиепідемічна робота у виправних центрах організовується і проводиться на загальних підставах відповідно до законодавства про охорону здоров`я закладами охорони здоров`я. Направлення засуджених до лікувальних закладів визначається згідно з порядком обслуговування населення установами охорони здоров`я.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 не позбавлений можливості звернутися до лікувального закладу для отримання медичної допомоги.

Водночас наявність у засудженого одного заохочення у виді подяки від 02.02.2023 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, дотримання режиму відбування покарання, на думку суду, не свідчить про сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_5 , оскільки неухильне дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.

Натомість наявність одного заохочення може свідчити лише про позитивну динаміку змін в особистості засудженого, однак ще не дає достатніх підстав вважати, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, яка необхідна для застосування положень ст. 81 КК України.

Окрім того, суд не може залишити поза увагою ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до переоцінки останнім своєї поведінки та не стало стримуючим фактором від подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого ОСОБА_5 про наявність підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки з урахуванням даних, які характеризують особу засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, суд вважає, що він не довів свого виправлення у більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, в зв`язку з чим в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя