КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

24 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року,
за участю сторін провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року задоволено клопотання захисника та закрито кримінальне провадження № 0002245, внесене до ЄРДР 25.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що судом встановлені підстави для закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002245 від 25.10.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Як зазначено в ухвалі суду, постановою прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 20 серпня 2019 року строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000123, з якого виділене кримінальне провадження № 0002245, було продовжено до 21 березня 2020 року. 01 листопада 2019 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла угода в рамках кримінального провадження № 0002245 про визнання винуватості ОСОБА_10 , укладена на стадії досудового розслідування. Таким чином, за висновком суду, з моменту надходження угоди про визнання винуватості до суду, строк досудового розслідування зупинив свій перебіг з 01 листопада 2019 року.
Крім того, як зазначено в ухвалі суду, враховуючи час зупинення досудового розслідування на період від звернення до суду з угодою про визнання винуватості (01 листопада 2019 року) до відновлення згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року (25 липня 2020 року) до завершення досудового розслідування з 25 липня 2020 року залишалось 4 місяці і 20 днів, а тому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002245 закінчився 13 грудня 2020 року.
Зважаючи, що орган досудового розслідування у визначений законом строк не звернувся до суду з обвинувальним актом щодо обвинуваченого, здійснив таке звернення після закінчення продовженого строку досудового розслідування, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що не дотримано порядку, передбаченого ст.ст. 219, 294 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року скасувати, матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 направити у суд першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а судом при винесенні ухвали допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зокрема, як зазначає апелянт, висновок суду про те, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчився 13.12.2020, а тому обвинувальний акт направлено до суду поза межами строків досудового розслідування, є передчасним та протирічить правилам обчислення строків досудового розслідування, передбаченим ст. 219 КПК України.

При цьому, як зазначається в апеляційній скарзі, ухвалу про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення обвинувального акту прокурору для проведення подальшого досудового розслідування, разом з обвинувальним актом та додатками до нього Офісом Генерального прокурора отримано 10.08.2020, а тому строк подальшого досудового розслідування потрібно рахувати не з дати набрання ухвалою законної сили, а з дня отримання її з матеріалами кримінального провадження прокурором, що надасть можливість прокурору внести відповідні відомості до ЄРДР та направити матеріали до органу досудового розслідування для його подальшого проведення у загальному порядку.

Враховуючи, що днем виготовлення ухвали з автоматизованої системи документообігу суду є 10.08.2020 та саме цього дня її разом з відповідними матеріалами отримано Офісом Генерального прокурора, тобто саме з того слід відраховувати строк подальшого проведення досудового розслідування, а не з 24.07.2020 як вказано в оскаржуваному рішенні суду.

Далі, прокурор звертає увагу на те, що постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 від 20.08.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000123 продовжено до 12 місяців та визначено новий строк досудового розслідування, а саме 21.03.2020 (строк продовжено відповідно до вимог ст. 219 КПК України в редакції Закону, що діяла станом на 07.01.2018). Зазначена постанова прокурора про продовження строку досудового розслідування є законною та не скасованою.
В подальшому 25.10.2019 матеріали кримінального провадження № 0002245 виділено з кримінального провадження №000123. 01.11.2019 закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002245 та між ОСОБА_10 та прокурором на стадії досудового розслідування укладено угоду про визнання винуватості яку разом з обвинувальним актом направлено до Подільського районного суду м. Києва.
Крім того, прокурор зазначає, що днем початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002245 є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено відповідні матеріали (кримінальне провадження № 000123), також в рамках цього кримінального провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру, та в межах цього провадження прокурором прийнято постанову про продовження строків досудового розслідування, та в межах цих строків стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження та направлено обвинувальний акт до суду.
Далі, у кримінальному провадженні № 0002245 до суду 01.11.2019 направлено обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості, та саме з 01.11.2019 досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні закінчилось, а тому строк досудового розслідування не зупинявся, а закінчився.
Також, прокурор зазначає, що днем початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002245 (виділеному з кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018) є 22.01.2018 та днем початку досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0002493 та № 0002495 (об`єднані з кримінальним провадженням № 0000123 від 22.01.2018) є також 22.01.2018.
За таких обставин, вважає, висновок суду про те, що стороною обвинувачення пропущено строки досудового розслідування, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в яких просить ухвалу судді Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року залишити без змін, та відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вказана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, одним із рішень, яке має право прийняти суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, є рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Як прямо передбачено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Строк досудового розслідування, як це передбачено вимогами ч. 4 ст. 219 КПК України, може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002245 від 25.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, який було складено та затверджено 31 травня 2021 року, надійшов на адресу Подільського районного суду м. Києва 01 червня 2021 року.

Відповідно до вказаного обвинувального акту 28 жовтня 2019 року ОСОБА_10 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та оголошено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

При цьому, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторони захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, тривало з 24 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року.

Також із матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що 01 листопада 2019 року на адресу Подільського районного суду м. Києва направлявся обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 за аналогічним обвинуваченням, разом з угодою про визнання винуватості, яка була укладена 28 жовтня 2019 року між прокурором та підозрюваним, за результатами розгляду якої, суд першої інстанції 24 липня 2020 року постановив рішення, яким відмовив у затвердженні угод про визнання винуватості, а кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України повернув прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального процесуального закону та обставини, пов`язані з рухом кримінального провадження № 0002245 від 25.10.2019, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для закриття вказаного кримінального провадження, а саме підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки після повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів закінчився двомісячний строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, який не було продовжено у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.

При цьому, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів визнає їх безпідставними з огляду на таке.

По-перше, не заперечуючи доводів апеляційної скарги про те, що з 01.11.2019, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002245 від 25.10.2019 було направлено до суду разом з угодою про визнання винуватості, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, закінчився, а не зупинився, колегія суддів звертає увагу на те, що за таких обставин не має жодного значення той факт, що вказане кримінальне провадження було виділене з іншого кримінального провадження під № 0000123, відомості про яке були внесені до ЄРДР 22.01.2018і що відповідно до постанови заступника Генерального прокурора від 20.08.2019 строк досудового розслідування в рамках цього кримінального провадження було продовжено до 12 місяців, а саме до 21.03.2020, відповідно до вимог ст. 219 КПК України в редакції Закону, що діяла станом на 07.01.2018, оскільки для прийняття рішення про закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу має значення лише день повідомлення особі про підозру, а не день з якого розпочалося досудове розслідування.
В даному випадку таким днем слід вважати 28 жовтня 2019 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_10 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та оголошено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, в рамках кримінального провадження № 0002245 від 25.10.2019, а 01.11.2019 досудове розслідування у цьому провадженні було закінчено, з урахуванням тієї обставини, що обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості було направлено до суду.

По-друге, приймаючи до уваги той факт, що рішення суду першої інстанції про відмову у затвердженні угод про визнання винуватості та повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України для продовження досудового розслідування, було прийнято 24 липня 2020 року, тобто після набрання чинності змін до КПК України, внесених на підставі Закону України № 2617-VІІІ від 22.11.2018, всі подальші процесуальні дії та процесуальні рішення, з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КПК України, повинні були відповідно проводитися та прийматися згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Тобто, після винесення зазначеної вище ухвали Подільського районного суду від 24 липня 2020 року, незалежно від того, коли фактично матеріали кримінального провадження № 0002245 від 25.10.2019 щодо ОСОБА_10 надійшли до органу досудового розслідування, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні мало продовжуватися у загальному порядку, з урахуванням норм КПК України в редакції Закону України № 2617-VІІІ від 22.11.2018, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, а не в редакції Закону, що діяла станом на 07.01.2018, як безпідставно вважає прокурор.

Незважаючи на вказані обставини, а також вимоги кримінального процесуального закону, в тому числі передбачені ст. 219 КПК України та параграфом 4 глави 24 цього Кодексу, після спливу двомісячного строку з дня повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за виключенням часу перебування кримінального провадження в суді першої інстанції в період з 01.11.2019 по 24.07.2020, досудове розслідування закінчено не було, а його строк, в установленому законом порядку продовжений не був.
При цьому, строк ознайомлення сторони захисту у кримінальному провадженні з матеріалами досудового розслідування, в період 24 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року, який не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України, фактично розпочався після того, як вже закінчився строк досудового розслідування, передбачений п. 4 ч. 3 цієї статті, незалежно від того, як його слід обраховувати, чи з наступного дня після винесення ухвали суду від 24.07.2020, чи з 10.08.2020, коли матеріали кримінального провадження, разом з ухвалою суду, надійшли до Офісу Генерального прокурора, оскільки в будь-якому разі цей строк набагато перевищував двомісячний строк з дня повідомлення особі про підозру.
По-третє, колегія суддів вважає безпідставними твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на формулювання тексту ст.ст. 217, 219 та 284 КПК України, а саме: «зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після внесення цих змін», а також про те, що суд першої інстанції не міг застосовувати зміни, згідно із законом № 2147-VІІІ від 03.10.2017, зокрема до кримінального провадження № 0002245 від 25.10.2019, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше, у зв`язку з чим, як вважає апелянт, до кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018, усіх досудових розслідувань, які виділені в окреме провадження з цього провадження, в тому числі під № 0002245 від 25.10.2019, не може бути застосовано положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки в даному випадку вказаний пункт ст. 284 цього Кодексу не існував на момент реєстрації кримінального провадження № 0000123, виходячи з того, що, як зазначалось вище, відповідно до вимог ст. 283 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002245 від 25.10.2019 закінчилось з моменту звернення до суду з обвинувальним актом, тобто 01.11.2019, що не заперечує, а навпаки підтверджує сторона обвинувачення, а тому, враховуючи попередні висновки суду апеляційної інстанції щодо обставин відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення зазначеного кримінального провадження для продовження досудового розслідування у загальному порядку, застосуванню підлягали норми кримінального процесуального закону, які діяли станом на час прийняття судом процесуального рішення починаючи з 24 липня 2020 року, а не станом на час реєстрації кримінального провадження № 0000123, з якого були виділені в окреме провадження матеріали провадження № 0002245.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши обставини, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, мав достатньо правових підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0002245 від 25.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки, відповідно до вимог закону, прийняття такого рішення на стадії підготовчого провадження, є обов`язком, а не правом суду.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з твердженням прокурора про те, що суд першої інстанції не мав підстав для застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні № 0002245, оскільки обвинувальний акт у цьому провадженні було направлено до суду в межах строків досудового розслідування, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року про закриття вказаного вище кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року, відповідно до якої суд задовольнив клопотання захисника та закрив кримінальне провадження № 0002245, внесене до ЄРДР 25.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 758/7455/21

Провадження № 11-кп/824/2835/2022
Категорія: ч. 1 ст. 255, ч. 4, 5 ст. 27 ,ч. 3 ст. 307 КК України
Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_12
Доповідач - суддя ОСОБА_1