Дата документу 08.11.2022 Справа № 331/549/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1309/22 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/549/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 жовтня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду до 19.12.2022 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту або інший захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Свої вимоги мотивував тим, прокурор взагалі не надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а звернувся до суду усно, чим на думку захисника було порушено право на захист. Зазначив, що ризики, на які посилався прокурор в своєму клопотанні, нічим не підтверджені. Обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на інших учасників кримінального провадження відсутній, він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.115 КК кримінального правопорушення.

Прокурор звернулась до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існує ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому з метою запобігання вказаних ризиків та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів рішення суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
На підтвердження існування вказаних ризиків свідчить те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.
Крім того, зазначений ризик посилюється тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, інші джерела доходу відсутні, розлучений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Такі обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, щодо відсутності стримуючих факторів належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Також встановлено, що новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 наразі триває і не завершено. А тому з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, який поставлено у вину обвинуваченому існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, адреси проживання яких відомі.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків, об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . При цьому районний суд правильно визначився з тим, що встановлені у даній справі обставини не дають підстав для застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні заперечень захисника про те, що прокурор не надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, а звернувся до суду усно, колегія суддів виходить з того, що ч.3 ст.331 КПК (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) зобов`язує суд незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. А тому суд, продовжуючи строк тримання обвинуваченого під вартою, діяв згідно вимог кримінального процесуального закону.
Доводи скарги захисника щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого враховуючи наявні матеріали провадження та безпосередньо під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.
Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання зазначених вище ризиків.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою надані матеріали провадження не містять.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не вбачає законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 жовтня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4