Справа № 944/4693/22
Провадження №1-кп/944/1012/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт, який надійшов до суду в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2022 за №0000725, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Передвір`я Яворівського району Львівської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 190 Кримінального кодексу України,
встановив:
ОСОБА_4 звернулась в управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, із відміткою - «допомога на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним)» зокрема, догляд за ОСОБА_5 , яка згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу № 753 від 06.08.2018 потребує постійного стороннього догляду, оскільки обмежена в здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку.
За результатами розгляду вказаної заяви рішенням управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА ОСОБА_4 призначено зазначену допомогу та письмово ознайомлено її, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язана повідомити органи праці та соціального захисту населення.
Однак, ОСОБА_4 в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на неї покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_5 , яка обмежена в здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких їй виплачується відповідна допомога, 04.12.2018, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнула державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебувала по 31.01.2019, а відповідно не виконувала покладених на неї обов`язків по догляду, внаслідок чого заволоділа бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 3347,36 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_4 в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на неї покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_5 , яка обмежена в здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких їй виплачується відповідна допомога, повторно, 08.07.2019, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнула державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебувала по 02.08.2019, а відповідно не виконувала покладених на неї обов`язків по догляду, внаслідок чого заволоділа бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 1623,74 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_4 в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на неї покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_5 , яка обмежена в здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких їй виплачується відповідна допомога, повторно, 04.12.2019, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА. що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнула державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебувала по 07.02.2020, а відповідно не виконувала покладених на неї обов`язків по догляду, внаслідок чого заволоділа бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 4364,59 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 в ході судового розгляду справи свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю, надала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялася.
Обвинувачена та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайством), та за ч. 2 ст. 190 КК України як дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайством) вчиненим повторно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є пенсіонером, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, які пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків в розмірі 9335,69 грн.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, є призначення їй покарання в межах санкцій ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень, та ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема, було внесено зміни до ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, згідно з якими посилена відповідальність за вказані правопорушення у виді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1) та від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2). Водночас, даним Законом диспозицію ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України не було змінено.
Суд враховує, що, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 5 КК України, в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченої.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, які були чинні на момент вчинення нею кримінальних правопорушень, а саме: у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн (ч. 1 ст. 190 КК України); у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (ч. 2 ст. 190 КК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, якою передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст. ст. 394, 424, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок;
за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1