Справа №573/1510/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кліщ О. В.
Номер провадження 11-кп/816/21/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_51
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_38,

суддів - ОСОБА_39, ОСОБА_40,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_41прокурора - ОСОБА_42,

захисника - ОСОБА_43,

обвинуваченого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою зі змінами та доповнення захисника ОСОБА_44 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 16.10.2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, розлученого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_44 в якій він просив вирок Білопільського районного суду Сумської області від 16.10.2019 року, відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Також, захисник просив:

- звільнити ОСОБА_2 з-під варти;

- допитати ОСОБА_1 щодо вказаних у вироку суду обставин;

- дослідити докази і надати оцінку доказам якими обґрунтовується оскаржуваний вирок, на предмет законності їх отримання, допустимості та належної оцінки про які було ним зазначено в апеляційній скарзі.

В поданих до апеляційної скарги доповненнях свої вимоги захисник змінив і просив вирок Білопільського районного суду Сумської області від 16.10.2019 року, відносно ОСОБА_1 , скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції або ж просив цей же вирок суду скасувати і закрити провадження визнавши докази недопустимими і звільнивши обвинуваченого з-під варти.

Просив визнати не допустимими такі докази як :

- протокол огляду місця події від 19.07.2018 року (а.с. 84-89);

- протокол додаткового огляду місця події від 20.07.2018 року (а.с. 141);

- протокол огляду трупу від 19.07.2019 року (а.с. 157-161);

- висновок експерта № 70 від 17.08.2018 року (а.с. 102-104);

- висновок експерта № 70-а додаткової судово-медичної експертизи (а.с. 111-112).

Даним вироком ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 9 років та 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 визначено рахувати з 25.09.2018 року.

Міру запобіжного заходу - тримання під вартою, залишено до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказував про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону і про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, на переконання сторони захисту суд безпідставно поклав в основу вироку як доказ вини обвинуваченого слідчий експеримент з його участю та відеозапис до нього, оскільки обвинувачений в судовому засідання надавав інші пояснення, оскільки його били і змушували до дачі окремих показів проти себе. Процесуальна дія відбувалась без захисника. Крім цього протокол слідчого експерименту не відповідає доданому до нього відеозапису, у протоколі, в порушення вимог ч.6 ст. 240 КПК України, не описані хід та результати слідчого експерименту.

Також, суд послався на висновок експерта № 70-а від 28.08.2018 року - додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 , де вказано, що експертиза була проведена і за результатами слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_1 . Також, ця експертиза проведена з порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки його позбавлено права заявити експерту відвід і про її існування ОСОБА_1 було повідомлено вже після закінчення досудового розслідування.

Сторона захисту звертала увагу на те, що обвинувачений своєї вини в суді не визнав, вказав, що покази проти себе на досудовому слідстві давав під тиском, до нього застосовувались недозволені методи слідства (на голову одягали пакет, били, погрожували розправою). Однак, суд не визнання обвинуваченим своєї вини розцінив як обраний ним спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

Також, захисник звертав увагу і на ряд неточностей, які допустив суд, а саме не дав оцінки тому що:

- свідок ОСОБА_4 вказав про те, що пляшка не вилучалась, скляних пляшок в будинку не було;

- свідок ОСОБА_5 плутався в датах, казав що біля свого городу бачив пом`яту траву, бачив телефон ОСОБА_3 , його тапки, що валялись один біля двору свідка а інший за 100 м., коли ОСОБА_1 випустили з поліції він показував йому синці і розповідав про знущання над ним;

- свідок ОСОБА_6 також вказував про те, що ОСОБА_1 говорив йому про побої в поліції з метою щоб той зізнався у вчинені злочину;

- свідок ОСОБА_7 вказував, що можливо 17.07.2018 року близько 21.00 год він бачив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вони розмовляли біля двору. Тоді ОСОБА_1 пішов додому, а ОСОБА_3 залишився і десь біля 23.00 год пішов також, однак куди, свідок не сказав. Цього ж дня ОСОБА_3 згубив телефон і капці;

- свідок ОСОБА_1 вказував, що в день смерті ОСОБА_3 бачив як той близько 11.00 год лазив по двору, був одягнутий в жовту футболку та чорні спортивні труси, у цьому ж одязі він бачив мертвого ОСОБА_3 ;

- потерпілий ОСОБА_8 вказував, що запрошував ОСОБА_1 на похорони батька, однак той не прийшов, що вказує про те, що тоді ОСОБА_1 дійсно був в поліції;

- свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також вказували, що ОСОБА_1 говорив про своє побиття в поліції.

Всі вказані особи повідомили суду про те, що обставин злочину не бачили, однак надали характеристику як потерпілому так і обвинуваченому.

ТУ ДБР належним чином розслідування по заяві ОСОБА_1 не проведено. В матеріалах справи є фото обвинуваченого (а.с. 85,86 т.2).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини обвинуваченого. Судом вказано у вироку, що удари наносились металевим совком, однак на совку біологічні сліди крові людини відсутні, як і в будинку відсутні сліди крові.

Суд не звернув уваги, що потерпілий ОСОБА_3 був в легкому алкогольному сп`янінні та залишив поза увагою ряд доказів, які вказують на відсутність слідів злочину:

- висновок судово-медичної експертизи № 183 (на кілку не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 209-211 т.1);

- висновок судово-медичної експертизи № 181 (на кочерзі не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 202-204 т. 1);

- висновок судово-медичної експертизи № 180 (на щітці дерев`яної палиці не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 216-218 т. 1).

- висновок судово-медичної експертизи № 182 (на металевому совку не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 224-226 т. 1).

В обґрунтування викладених в доповненнях до апеляційної скарги вимог, захисник ОСОБА_45 вказував, що суд не оцінив докази за критеріями допустимості, належності і достатності для підтвердження вини ОСОБА_2 .

Вказував, що суд не дав оцінки речовим доказам, про те, що протоколи слідчих дій не відповідають вимогам КПК України, а висновки експертиз мають численні порушення.

Так протокол огляду місця події від 19.07.2018 року слід визнати недопустимим доказом через те, що огляд проводився у відсутність потерпілого, без ухвали слідчого судді про надання доступу до житла та в протоколі відсутній підпис потерпілого ОСОБА_8 . Звертав увагу, що повідомлення про злочин на службу «102» надійшло о 22.55 год 18.07.2019 року (а.с. 82), потерпілий ОСОБА_8 проживає у м. Суми, відповідно до протоколу допиту потерпілого, згода на здійснення огляду у нього взята 19.07.2019 року (а.с. 83), огляд проводився в період часу з 00.20 год до 01.00 год (а.с. 84). В цьому ж протоколі вказано пр. застосування фотоапарату «CANON» однак не зазначено серійного номеру і основних технічних характеристик, здійснення фотозйомки, а також не вказано як додаток у вигляді фото таблиці, не надано оригінальний носій фотографій, який не представлено до суду.

Щодо протоколу додаткового огляду місця події від 20.07.2018 року то з нього вбачається. Що було виявлено ряд предметів, однак на фото (а.с. 153) вбачається відсутність скляної пляшки або ж осипу скла, а предмети посуди вказують на одну особу, яка вживала їжу, жодних пляшок чи чарок, які б свідчили про розпиття за столом спиртних напоїв декількома особами, а також відсутні розбиті предмети посуду, розсипу залишків їжі, які б свідчили про бійку між мешканцями.

Щодо місця, де був виявлений труп потерпілого, то це місце шириною в 44 см (при зрості потерпілого в 188 см), там маються сторонні предмети та предмети меблів, піч з металевим покриттям та металевими кутами, де ймовірно потерпілий міг отримати травми під час падіння при нападах епілепсії. Коло печі, серед сміття відсутні залишки скляних предметів, у тому числі залишки від розбитої пляшки горілки або сама пляшка. Також, в протоколі вказано про здійснення відеозапису, однак останній в протоколі не зазначений як додаток та його оригінальний примірник до протоколу не додано. Також, в проколі відсутній підпис спеціаліста, характеристики технічних засобів, запис про наявність додатків до протоколу, у фото таблиці відсутні підписи учасників процесуальної дії, в протоколі немає запису про спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу, флеш карта із записом додаткового огляду місця події від 20.07.2019 року не містить підписів учасників слідчої дії, а також відеозапис додаткового огляду місця події має такі ж недоліки.

Щодо протоколу огляду трупу від 19.07.2019 року то захисник також вважав його недопустимим доказом з підстав того, що в ньому відсутній підпис судово-медичного експерта ОСОБА_11 про попередження його про кримінальну відповідальність (а.с. 159), відсутні відомості про відео зйомку (а.с. 159, 161), немає характеристик технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, не вказано про спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу, немає відомостей про додатки до протоколу, немає підпису понятого ОСОБА_12 про роз`яснення процесуальних норм (а.с. 157). Фото таблиця виготовлена з порушенням норм КПК України - не засвідчено підписом судово-медичного експерта та понятими.

Щодо постанови про відібрання біологічних зразків у особи від 24.07.2018 року за підписом прокурора ОСОБА_46, то вона теж не може бути взята до уваги судом оскільки в ній відсутня згода ОСОБА_1 про відібрання в нього таких зразків і в матеріалах справи відсутнє рішення про її приєднання судом в якості доказу.

Щодо протоколу отримання зразків для експертизи від 24.07.2018 року то він також має порушення, зокрема: відбір зразків відбувся у невідомому кримінальному провадженні № -345, відсутні додатки до протоколу та відомості про пакування, пакет із зразками крові і слини ОСОБА_1 містить іншу дату ніж та, що вказана в протоколі, вона не відповідає даті проведення слідчої дії.

Щодо постанови про визнання речовими доказами від 24.07.2018 року (марлеві відрізки зі зразками крові та слини у сухому вигляді), то вони не можуть бути такими доказами, оскільки протокол не містить відомостей про їх упакування, а до протоколу немає додатків, що стає питанням в ході якої процесуальної дії вони отримані.

Щодо процедури призначення експертизи - висновок імунологічного експертного дослідження № 694 від 02.08.2018 року (а.с. 179-180, 181, 182, 183) то в матеріалах відсутні докази попередження експерта про кримінальну відповідальність і порушено право на відвід такого експерта чи самої експертної установи, не надається протокол отримання зразків від 24.07.2018 року для проведення експертного дослідження, порушено норми КПК України при отриманні зразків, оскільки відсутні відомості про упакування у паперовий пакет, наявність додатку до протоколу у вигляді зразків крові, невідповідність номеру кримінального провадження.

Щодо висновку імунологічної експертизи № 695 від03.08.2018 року, то тут також експерт не повідомлений про кримінальну відповідальність, порушено право на відвід експерта та експертної установи, експерту надано на дослідження пакет № 2, який не визначений ухвалою суду від 30.07.2018 року, матеріали кримінального провадження експертній установі не надавались.

Щодо висновку експерта № 70 від 17.08.2018 року то тут експерту не було надано труп потерпілого на дослідження, експерт виїздив лише на місце виявлення цього трупу і описав виявлені обставини під час проведення первинного огляду місця події від 19.07.2019 року, однак при цьому протокол йому надано не було. Також, експерт у висновку вказав, що використав результати додаткових методів дослідження, які йому фактично не надавались у встановленому на те законом порядку, він їх здобув самостійно. Крім цього, експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність.

Щодо висновку експерта за № 70-а додаткової судово-медичної експертизи, то тут експерту було надано оптичний диск з відеозаписом слідчої дії за участю ОСОБА_1 від 20.07.2018 року, а не сам протокол слідчої дії . Як порушення, які допущено, захисник вказав про те, що судовим експертом не зазначено ким саме надано йому оптичний диск із відеозаписом слідчої дії за участю ОСОБА_1 від 20.07.2018 року, відсутні докази направлення протоколу слідчої дії та оптичного диску експертові або експертній установі, немає звернень судово-медичного експерта до слідчого або прокурора щодо надання будь-яких матеріалів кримінального провадження для проведення експертного дослідження. Також, цей висновок не містить описової частини дослідження, судовому експерту на надавався протокол огляду трупу, судово-медична експертиза трупу, гістологічні дослідження, що зазначені у підсумках до питання № 1. По другому питанню експерт описав пошкодження, що виявлені на трупі, хоча при цьому жодних документів на експертне дослідження йому надано не було. Ц питанні № 7 судово-медичний експерт зазначає про результати токсикологічного дослідження, які йому ніхто не надавав. Ці дані ним не досліджувалися. У питанні № 8 надається період від настання смерті до проведення судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_3 , ані протокол огляду трупу, ані висновок судово-медичного експертного дослідження експертові не надано. Також, які в попередніх експертизах, експерта не попереджено про кримінальну відповідальність.

Щодо питання № 10 цієї ж експертизи - де йдеться про удари заподіяні потерпілому ( як спереду так і позаду) і потерпілий знаходився як у вертикальному так і в горизонтальному положенні, то тут захисник зауважував про те, що відповідно до протоколу додаткового огляду місця події, то тут мається відео, на якому позаду вхідної хвіртки воріт є місцина прим`ятої трави. На переконання сторони захисту слідство не перевірило версію щодо нанесення удару ОСОБА_13 тоді, коли він відкрив двері воріт і отримав удар в голову, після чого впав назад в траву, де качався ймовірно з метою уникнення ударів, а тому переважна кількість ударів була завдано потерпілому по задній поверхні голови, тулубу та кінцівкам. Частина пошкоджень на тілі потерпілого, садна і синці на верхніх кінцівках могли утворитися під час боротьби чи самозахисту, що слідство не перевірило.

Також, захисник звертав увагу, що судовим експертом не виключено пошкодження, які могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту під час приступів епілепсії, а ці ушкодження інкримінуються обвинуваченому.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 70 від 20.07.2018 року (а.с. 99), то приблизний час між завданням травми і смертю - 2 год. Дата спричинення травми - 18.07.2018 року. Причина смерті - напад з використанням тупого предмету, вогнищева травма головного мозку. Зареєстровано повідомлення про злочин о 22.55 год, коли обвинувачений виявив труп потерпілого, отже напад був в період після 21.00 год. 18.07.2018 року.

Між тим, відповідно до протоколу огляду від 20.07.2018 року та протоколу експерименту від 20.07.2018 року не було вилучено пляшку, якою обвинувачений ніби то наносив удари, які наносилися не в потиличну частину, а з лівого боку, згідно відео зйомки до протоколу слідчої дії експерименту. Захисник припускав, що від таких ударів пляшка повинна була розбитися, однак скла не було. Ударів в область голови було 4, а тому і пляшки повинно бути розбитих 4. Крім цього, удари були і на спині і на передпліччі і по всіх частинам тіла, за характером вони могли бути завдані ногам, нагадують сліди від ударів взуттям з травмуючою поверхнею (кросівки, туфлі).

Тут захисник наголошував, що для встановлення причин смерті необхідно було взяти доступ до відповідної медичної документації, оскільки син потерпілого ОСОБА_8 зазначив, що батько був на обліку в наркологічному диспансері, лікувався від залежності, мав епілептичні напади і лікувався у невролога. Причиною смерті є крововилив під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки, що настали внаслідок руху тромбу, тобто відірвався тромб.

З огляду на викладене, захисник переконаний у неповноті судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи і в істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону, що і стало підставою для безпідставного притягнення обвинуваченого до відповідальності.

На апеляційну скаргу захисника прокурором подано заперечення в яких він наголошував на необґрунтованості висновків сторони захисту і вважав вирок суду законним, без підстав для його скасування (а.с. 45 т. 3).

Провадження за скаргами інших учасників, а саме за скаргою обвинуваченого та за скаргою захисника ОСОБА_43, апеляційним судом не відкрито, оскільки обвинувачений подав скаргу, яка не відповідає вимогам 396 КПК України, та після залишення її без руху, не усунув вказані судом недоліки (а.с. 49 т. 3), а захиснику ОСОБА_43 відмолено в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку суду (а.с. 86).

Прокурор та потерпілий вирок суду відносно ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржували.

Як встановлено судом першої інстанції 18.07.2018 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в будинку АДРЕСА_2 , вживали спиртне, в період часу з 14.00 год по 22.00 год 18.07.2018 року, між ними на побутовому ґрунті виникла словесна сварка, в ході якої в ОСОБА_1 взяв в руки твердий продовгуватий предмет та умисно наніс ним 4 удари в ділянку голови потерпілого ОСОБА_3 , в результаті чого останній впав на підлогу. Потім ОСОБА_1 взяв в руки металевий совок та завдав ОСОБА_3 ще близько 30 ударів в ділянку тулуба, близько 14 ударів в ділянку попереку, близько 23 ударів в ділянку верхніх кінцівок та близько 17 ударів в ділянку нижніх кінцівок. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 70 від 17.08.2018 року ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті, та легкі тілесні ушкодження, які в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Причиною смерті ОСОБА_3 є закрита тупа травма голови, що супроводжувалась забиттям головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки мозку.

Заслухавши доповідь судді,доводи обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_43, які апеляційну скаргу підтримали, просили вирок суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, думку прокурора ОСОБА_42, яка проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши докази у справі, колегія суддів дійшла такого висновку.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи вирок суду оскаржено одним учасником справи -захисником, який не погоджувався з висновком суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинуваченого. Сторона захисту вважала, що ряд покладених судом першої інстанції в основу овинувального вироку суду доказів, слід визнати недопустмими. Вважав, що матеріали сиправи містят ряд суперечностей, які в цілому, вказують на невинуватість його підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з вказанимми доводами апелянта, а також за клоптанням сторони захисту повторно дослідивши окремі докази у справі колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до положень ст. 94 цього Кодексу, згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції в цілому виконав.

Так, з матеріалв справи вбачається, що суд першої інстанції вислухав пояснення обвинуваченого ОСОБА_1 , який пояснював, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, не визнає повністю і 17 липня 2018 року він випивав з ОСОБА_3 , який приїхав напередодні, днів за 2-3, із АДРЕСА_2 , в дачний будинок свого покійного батька, ОСОБА_14 . ОСОБА_3 привіз із м.Суми літру самогону, а потім ще купували за гроші ОСОБА_3 самогон, але скільки- обвинувачений не пам`ятає. Купував завжди ОСОБА_3 , так як у обвинуваченого коштів не має. 17 липня 2018 року ОСОБА_3 ходив за спиртним у село. У село машина привозить продукти харчування тричі на тиждень: вівторок, четвер та неділю. ОСОБА_3 купував там і самогон. ОСОБА_3 17.07.2018 року купив самогон в кількості одного літра ( у двох півлітрових пляшках), та вони разом випили приблизно одну пляшку повністю, а другу- не допили грам 200, тобто кожен із них випив приблизно по 400 гр. самогону. В процесі розпиття спиртного вони між собою розмовляли на різні теми. Власник вищевказаного дачного будинку, ОСОБА_14 , помер приблизно 19 чи ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному дачному будинку проживати обвинуваченому дозволив за час життя ОСОБА_14 . Обвинувачений проживав у зазначеному дачному будинку з квітня 2017 року. А потерпілий ОСОБА_3 приїжджав до будинку раз на місяць-півтора після смерті свого батька, якого він поховав, та після похорон поїхав проживати в м.Суми. Зазвичай ОСОБА_3 , приїжджаючи в с.Зарічне, з собою привозив літр спиртного. В той день, 17 липня 2018 року, обвинувачений разом з ОСОБА_3 почали розпивати самогон приблизно з 11-00 - 11-30 години, а закінчили ввечері. Ввечері пішли спати, ОСОБА_3 - на кровать біля столу, а обвинувачений - на диван у другу кімнату, там де телевізор. Яка програма була по телевізору обвинувачений не пам`ятає, бо заснув. Вночі вставав в туалет і чув, як ОСОБА_3 також виходив. 17 липня 2018 року між ними ніяких конфліктів не було. Будинок вони не замикали. Кімната обвинуваченого знаходиться далі в будинку. В дачному селищі проживали лише дачники, ніхто сторонній не приходив. На ранок 18 липня 2018 року обвинувачений та ОСОБА_3 «нормально» прокинулися. ОСОБА_3 збирався на рейс на 17-30 в м. Суми, а обвинувачений йому накопав картоплі, назбирав абрикосів та вирвав кабачків. Після чого ОСОБА_3 сказав, що поїде в м.Суми на наступний день, але чому так вирішив - не повідомив. Потім обвинувачений пішов до дачного будинку дивитися телевізор, ОСОБА_3 також в будинку лежав на кроваті. Ці події відбувалися вдень.

В той вечір, 18.07.2018 року, обвинувачений алкоголь не вживав, а насмажив кабачки, їх поїв разом з ОСОБА_3 , який потім пішов спати. Обвинувачений пішов у дальню кімнату і дивився телевізор, він чув, як приблизно о 18-00 годині 18.07.2018 року ОСОБА_3 перший раз упав з кроваті головою біля стула, обличчям догори. Біля нього пляшка знаходилася. Навпроти його ліжка - друге ліжко, біля стіни- пенал, біля якого стояв стілець. Обвинувачений вийшов до ОСОБА_3 і озвався до нього: « ОСОБА_15 , вставай! Запалення підхопиш!». На що ОСОБА_3 , який лежав на підлозі, відповів, щоб не торкався до нього, йому зле і він ще полежить. Так він і продовжував лежати. ОСОБА_1 пішов спати. Проснувшись пізно ввечері 18 липня 2018 року, годині о 20-00, обвинувачений вийшов покурити та побачив, що ОСОБА_3 лежить на дерев`яній підлозі, після чого він нахилився до нього, але ОСОБА_3 не подавав ознак життя, на дотик нога вже була холодна, він зрозумів, що ОСОБА_3 помер. Потім він побіг до сусіда і повідомив йому, потім по телефону викликав швидку і поліцію. Він не може пояснити звідки і чому у ОСОБА_3 виникло стільки тілесних ушкоджень на тілі, так як до того як він виявив мертвим ОСОБА_3 , на руках і обличчі останнього ніяких тілесних ушкоджень не було. А крім обвинуваченого, 16, 17, 18 липня 2018 року нікого в будинку не було. Коли вони разом з ОСОБА_3 вживали спиртні напої, до них у будинок також ніхто не приходив. Звідки у ОСОБА_3 взялися тілесні ушкодження - обвинувачений не знає. Пояснив, що він не причетний до цього злочину. І що визнавальні покази з нього «вибили» співробітники поліції, коли допитували його в кімнаті для оперативних працівників на першому поверсі відділення поліції, тому він визнавав себе винним у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , так як його примусили. 19 липня з місця події забрали труп. А обвинуваченого забрали у поліцейський відділок 19 липня 2018 року, після огляду місця події, коли він сидів на лавочці біля сусіда ОСОБА_16 , і з 19 на 20 липня 2018 року він ніч там перебував. В цей час співробітники поліції склали документ, який він, не читаючи, підписав. Співробітники поліції йому спочатку сказали, що він ОСОБА_3 палкою бив, потім кочергою, а потім і до пляшки дійшло. В поліції його ввечері обдивлялися, ніяких ушкоджень не було. А з поліції він вже вийшов з синцями. 20 липня ввечері він вже був вдома. Після того, як його відпустили із відділення поліції, він пішов до ОСОБА_5 . А 20 липня ввечері приїхали співробітники поліції і провели слідчий експеримент, який знімали на відео. Пізніше один із дачників- ОСОБА_6 , на телефон зняв синці, які були у нього на ногах та тулубі. Він ОСОБА_6 говорив, що його побили в поліції. Про побої він на досудовому розслідуванні не повідомляв. Чому саме тепер повідомив про побиття- пояснити не зміг. Йому дачник ОСОБА_17 , який проживає в АДРЕСА_3 , розповідав, що бачив, як ОСОБА_3 «кувиркався» по двору у любистку, можливо, він ударявся об метал чи кілок. Потім ОСОБА_1 сказав, що цей же сусід бачив, як ОСОБА_3 «покатився біля вишні». ОСОБА_3 загубив в той день свої речі: телефон, шапку та калоші. Телефон знайшов ОСОБА_5 , калоші знайшов ОСОБА_18 , а шапку знайшов обвинувачений. Чому ОСОБА_3 загубив речі обвинуваченому невідомо. Пізніше ОСОБА_1 уточнив : «Садно було на верхній стороні ступні у ОСОБА_3 , як зчесана рана, раніше бувало, що потерпілий повзав».

Конфлікти з ОСОБА_3 у обвинуваченого інколи відбувалися, але бійки не було жодного разу, між ними були нормальні стосунки. У дачному будинку були вони удвох: обвинувачений та ОСОБА_3 , більше нікого не було, ніхто не приходив до них у гості. На тілі ОСОБА_3 до його смерті обвинувачений не бачив ніяких ушкоджень і сам ОСОБА_3 не говорив обвинуваченому, що отримав тілесні ушкодження. У ОСОБА_3 ніяких тілесних ушкоджень не було, він ні на що не скаржився. Раніше, коли ОСОБА_3 падав з ліжка, у нього ніяких тілесних ушкоджень не було, він відходив. А останній раз - на обличчі наче «звезено» і в ділянці голови - ушкодження. Сам приступ обвинувачений не чув, але піднімав голову ОСОБА_3 і підкладав під неї речі. У ОСОБА_3 після цього не було 88 ушкоджень. Про фотографію синця на нозі, зроблену ОСОБА_6 , обвинувачений не повідомив на досудовому розслідуванні, так як боявся за своє здоров`я. Раніше у ОСОБА_3 він бачив напади епілепсії раза три, які відбувалися: перший раз - біля груби у будинку, другий раз - в коридорі будинку, третій раз - на вулиці. При цьому із рота ОСОБА_3 йшла піна. Після чого обвинувачений піднімав його та витягував йому голову. В ході епілептичних нападів тіло ОСОБА_3 , як зазвичай, хитало, він трусився.

Проживаючи з квітня 2017 року у вказаному дачному будинку, обвинувачений підтримував відносини з сусідом ОСОБА_17 , з яким раніше разом працювали на заводі в м.Суми та дача якого знаходиться по сусідству під номером 9. Також підтримував добрі відносини з ОСОБА_5 , також дачником, ОСОБА_6 - дача якого також на тій вулиці, що і дача Кузьменка. Крім дачників обвинувачений підтримував стосунки з місцевими жителями: ОСОБА_7 , ОСОБА_19 . Також і ОСОБА_3 спілкувався з усіма цими людьми.

Також, в судовому засіданні від 09 жовтня 2019 року, даючи покази після зміни прокурором обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_1 пояснював, що 17 липня 2018 року, приблизно об 11-00 годині, він з ОСОБА_3 в с.Зарічне купили за гроші ОСОБА_3 один літр самогону, в двох пляшках по 0,5 л. кожна. Потім пішли до дачника ОСОБА_20 , випили приблизно 0,5 л. на трьох, може більше, посиділи. Пили вони з ОСОБА_3 однаково. Потім пішли додому. По дорозі зайшли до ОСОБА_5 і там випили по чарці. Потім почався дощ і ОСОБА_1 пішов додому, а ОСОБА_3 залишився у ОСОБА_5 , так як не захотів йти. Додому ОСОБА_3 прийшов пізніше. Лягли спати. Вранці 18 липня 2018 року ОСОБА_1 встав та почав збирати на Суми ОСОБА_3 , а саме: накопав картоплі, назбирав абрикосів, вирвав та насмажив кабачків. ОСОБА_3 трохи поїв кабачків та ліг спати не пізніше 16-00 год. ОСОБА_1 пішов у другу кімнату, де лежав та дивився телевізор. Потім ОСОБА_1 почув, що ОСОБА_3 впав з кроваті, подумав, що у ОСОБА_3 наче епілепсія. Він підійшов до ОСОБА_3 та сказав: «Давай підніму!», на що ОСОБА_3 відповів: «Я полежу». Потім ОСОБА_1 пішов дивитися телевізор, заснув. Проснувся ввечері та пішов в туалет. Повернувся та побачив, що ОСОБА_3 лежить біля кроваті, на тому самому місці, де він упав. ОСОБА_1 доторкнувся до ноги ОСОБА_3 , а вона вже була холодна. ОСОБА_1 чітко пам`ятає, що ОСОБА_3 тільки один раз упав з кроваті, і це падіння відбулося вдень. Чому він не викликав ОСОБА_3 швидку допомогу, тому що відбувалося з ОСОБА_3 таке вже не перший раз. Він ОСОБА_21 позвонив і сказав, що ОСОБА_22 помер, на що ОСОБА_21 сказав, що скоро прийде. Також він позвонив ОСОБА_23 , якому сказав, що ОСОБА_22 помер, а ОСОБА_5 сказав, щоб він звонив у швидку допомогу та поліцію, що він і зробив. Потім пішов до ОСОБА_5 , потім сидів на трасі на лавці біля колодязя, не пам`ятає коли прийшли працівники поліції. Проводився огляд місця події, при якому присутні були водій, експерт, слідчий, поняті: ОСОБА_23 та ОСОБА_21 . Обвинуваченого з будинку виставили. Працівникам поліції обвинувачений розповів теж саме, що і суду.

Обвинувачений звонив сину померлого, якому повідомив про смерть батька. Обвинувачений не був присутній на похороні ОСОБА_3 , бо знаходився у поліції. Обвинувачений уточнив, що 19 липня 2018 року, майже цілий день, він знаходився у с. Зарічне. О 9-00 годині труп ОСОБА_3 забрали в морг, в той час вже поліції не було. А ввечері він вийшов до колодязя і на його мобільний телефон зателефонували із поліції і спитали чи може він вийти до вишки, він погодився і о 17-30 його забрали в поліцію і він в ніч з 19 на 20 липня 2018 року знаходився в приміщенні Білопільського ВП, а 20 липня 2018 року його повезли на слідчий експеримент, а потім в с.Безсокирне, де він забрав свій паспорт у сестри та його потім висадили на перехресті доріг, звідки працівники поліції поїхали в сторону с. Горобівка, а він - пішов в с.Зарічне.

В поліції він спочатку розповідав як все було, а потім його почали бити працівники поліції, прізвищ яких він не знає. Били, щоб давав покази, які треба, питали чим він бив по тілу ОСОБА_3 , чи пляшкою, а може кочергою, а може палкою чи совком, потім на пляшці зупинилися. Після чого він підписав папери, не прочитавши їх. Потім його повезли на слідчий експеримент, потім завезли до його сестри, у якої забрали його паспорт.

Також суд першої інстанції допитав і потерпілого ОСОБА_8 , який пояснював, що його нині покійний дідусь, ОСОБА_14 , проживав у дачному будинку в АДРЕСА_2 , та з ним з його дозволу проживав і обвинувачений ОСОБА_1 . Потерпілий питав у дідуся, як там з`явився ОСОБА_1 , але дідусь йому пояснив, що його вигнали з дому, більше нічого не пояснював. Потім потерпілий побачив ОСОБА_1 на похороні свого дідуся, ОСОБА_14 , в жовтні 2017 року. Батько потерпілого, ОСОБА_3 , проживав взимку в м.Суми, в дідовій квартирі, а влітку періодично проживав на дачі в с.Зарічне. Про їхній побут потерпілому нічого не відомо. Лише він знав, що ОСОБА_1 працював на городі. Щодо свого батька, ОСОБА_3 , потерпілий пояснив, що той зловживав спиртними напоями, знаходився на обліку в наркодиспансері, лікувався від цієї залежності. Також у батька були епілептичні напади, він лікувався у невропатолога. Батько на сезон виїжджав на дачу, в с.Зарічне Білопільського району, іноді влітку додому в м.Суми приїжджав. Батько останній раз на дачі був близько тижня. Потерпілий батьку телефонував 16 липня 2018 року, просив приїхати, і той обіцяв приїхати, так як його мати, а бабуся потерпілого, хвилювалася за нього та просила приїхати. Бабуся, мабуть, давала гроші батьку, і той їздив за ці гроші на дачу. Останній час батько жив на кошти від спадщини діда, частка з яких, приблизно 5 тисяч грн., була на руках у батька, а решта- 25 тисяч грн.- на рахунку в банку. Одного разу у потерпілого з його батьком, ОСОБА_3 , була розмова з приводу «співмешканця» ОСОБА_1 , так як потерпілий був проти знаходження у будинку стороннього та він питав у батька коли той вижене з будинку ОСОБА_1 , на що батько сказав: «Нехай живе, я сам впораюся». Тому потерпілий вважає, що його батько з ОСОБА_1 посварилися саме через це. Ще на похоронах дідуся батько з ОСОБА_1 посварилися. За характером батько потерпілого був впертим, уникав відвертої розмови, був замкнутим, але не конфліктним, агресії не проявляв, не провокував конфлікт. За все своє життя потерпілий єдиний раз бачив батька в бійці. Батько ніколи нікого не бив. В останній раз потерпілий бачив батька, коли той їхав на дачу в с.Зарічне, та пам`ятає, що на ньому не було тілесних ушкоджень. Батько не розповідав ні про ОСОБА_1 , ні про бійки, ні про сварки чи конфлікти. Навіть якщо вони і були, то батько навряд чи б сказав про це, бо мав важку удачу. ОСОБА_1 прожив на дачі в с.Зарічне приблизно півтора року. Після похорон батька потерпілому зателефонували і сказали, що ОСОБА_1 розпродує метал, через що потерпілий приїхав в с.Зарічне на дачу та з`ясував, що ОСОБА_1 віддав трактористу метал, який ще за життя батько обіцяв віддати. На питання потерпілого до ОСОБА_1 хто побив батька- останній не відповів нічого, але не заперечував того, що був завжди з батьком, що нікого, крім них, ОСОБА_1 та батька, у будинку не було. Потерпілий запрошував ОСОБА_1 на похорон батька, і той сказав, що прийде, але не прийшов. Потерпілий висловив свою думку щодо міри покарання- суворо, бо ОСОБА_1 не визнає своєї вини.

Допитав суд першої інстанції і свідка ОСОБА_4 який пояснював, що він в групі слідчих проводив додатковий огляд місця події та складав протокол за даним кримінальним провадженням. Він пам`ятає обстановку у будинку, де виявили труп ОСОБА_3 , що біля столу знаходилася скляна пляшка з-під горілки об`ємом або 0.7 л, або 0,5 л. Груба була підперта совком. Стояла дерев`яна палиця на вулиці перед входом в господарство. Біля входу до будинку стояли металеві ночви, заповнені водою, і під водою знаходилася спортивна кофта синього кольору. На вулиці знаходилася металева кочерга. Пляшка не вилучалася. Скляних пляшок в будинку більше не було. Битого скла в будинку також не було. На столі стояли 2 чи 3 чарки маленькі звичайні круглі.

Свідок ОСОБА_5 , що також був допитаний судом першої інстанції, пояснив, що він з ОСОБА_1 - друзі, та що у свідка в АДРЕСА_2 є дача, на котрій він влітку проживає, яка знаходиться на відстані 500 метрів від дачі ОСОБА_3 . ОСОБА_24 свідок знав з 2006-2007р., а Горобівського - з 1993-1994 р. Що це було 24 вересня 2018 року- він точно пам`ятає, так як у його доньки 27 вересня день народження, донька приїхала із м.Суми. ОСОБА_25 приїхав з м.Суми в с.Зарічне на дачу, в котрій проживав ОСОБА_1 . ОСОБА_1 прийшов до свідка о 21-30 години, вже сіріло, і повідомив, що помер ОСОБА_25 . ОСОБА_1 сказав, що ОСОБА_26 лежав на кроваті та спав, потім з кроваті падав і нога холодна. ОСОБА_3 лежав між кроваттю і грубою, але скільки пролежав - ОСОБА_1 не сказав. Свідок не ходив з ОСОБА_1 у цей вечір, а пішов коли його поліція викликала. В цей же вечір ОСОБА_1 викликав поліцію, свідок був запрошений як понятий при огляді місця пригоди, коли знімали на відеокамеру. Свідок не бачив, коли ОСОБА_1 в поліцію забирали. До вказаної події свідок тіла ОСОБА_1 не бачив. За день до цієї події вдень ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийшли до свідка, випили вони кожен по 100 грамів. У ОСОБА_24 пошкоджень на тілі не було. А на наступний день ввечері ОСОБА_1 прийшов до свідка і повідомив, що ОСОБА_25 помер. ОСОБА_1 був схвильований, скуйовджений, сказав, що ОСОБА_26 лежав біля ліжка мертвий. Незнайомих людей свідок не бачив. Після того, як труп ОСОБА_3 забрали, свідок біля свого городу бачив трохи прим`яту траву та побачив телефон, який забрав, це був телефон ОСОБА_3 , свідок його віддав поліцейським. Один капець ОСОБА_3 лежав біля двору свідка. А другий - метрів через 100 у траві валявся. А через 2 дня, 29 чи 30 вересня 2018 року, ОСОБА_1 випустили з поліції, він прийшов і показав побої, синці, розповів, що його били в поліції, пакет на голову вдягали, щоб він підписав документи, побої сфотографував ОСОБА_6 . Свідку відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до події були вдома у ОСОБА_3 в будинку. За день чи два до цього вони ходили по селу з косою - траву косили біля города, а так вдома весь час були. Шрами у покійного ОСОБА_3 були замолоду, свідок його стриг та бачив три шрами прямо на потилиці. ОСОБА_3 страждав на епілепсію, але свідок ніколи не бачив у нього нападів епілепсії та і ніхто не бачив цих нападів. ОСОБА_1 говорив, що він звонив до сина ОСОБА_27 і ОСОБА_28 говорив, що батько помер від епілепсії головного мозку. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно вдвох були. ОСОБА_3 був спокійний, але випити любив. Свідок з ними іноді по 100 - 150 грамів вживав алкоголю.

Інший допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснював, що він знаходиться у дружніх стосунках з ОСОБА_1 та має дачу в с.Зарічне. ОСОБА_3 і ОСОБА_1 жили в одному будинку. Горобівський город обробляв, а ОСОБА_29 нічого не робив на городі. Свідок інколи ввечері випивав з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спиртне грамів по 100-200. ОСОБА_1 не багато випивав, а ОСОБА_3 випивав більше спиртного і як перепивав - більше 2-3 чарок, то падав, його трусило, схоже, що на епілепсію хворів, ставав агресивним по відношенню до ОСОБА_1 по дрібницям. Подібну поведінку ОСОБА_3 свідок спостерігав два рази. При цьому ОСОБА_3 нецензурно лаявся та демонстрував кулак ОСОБА_1 . ОСОБА_1 розповідав зі смутком, що ОСОБА_3 нічого робити не хоче, не бажає за розум братися. Свідок охарактеризував ОСОБА_3 як агресивного у стані сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 завжди тікав від ОСОБА_3 , тому бійок між ними не було. Останній раз свідок бачив ОСОБА_3 приблизно 15-16 липня. Коли свідок приїхав із Бердянська , то дізнався, що ОСОБА_3 помер, а ОСОБА_1 забрали в поліцію за підозрою у скоєнні вбивства. А що між ними сталося - невідомо. Свідок не вірить в те, що ОСОБА_1 міг битися з ОСОБА_3 . Після вказаних подій свідок побачив ОСОБА_1 приблизно 29 липня 2018 року. Останній раз свідок бачився з ОСОБА_31 , коли зайшов до ОСОБА_32 , тоді ОСОБА_1 вже випустили з поліції. ОСОБА_1 розповідав, що його били в поліцї, примушували зізнатися у вбивстві. На голову пакет надівали, щоб підписав папери і він підписав, щоб трохи пожити. Свідок 01.08.2018 року зняв на свій фотоапарат побої на тілі ОСОБА_1 - синець на лівій нозі, але ОСОБА_1 не пішов на освідування, так як побоявся працівників поліції. Про обставини смерті ОСОБА_3 свідок чув від ОСОБА_23 , а сам ОСОБА_1 йому нічого не розповідав.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_7 пояснював, що він знав ОСОБА_1 , який за сторожа мешкав у ОСОБА_3 , вони разом любили випити зайві 100 грамів, кожен день вживали спиртне. Пізнім вечером, можливо 17 липня 2018 року, приблизно о 21-00 і пізніше, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розмовляли біля двору свідка, метрах в 15-ти від його вікон. Свідок почув гомін у себе під вікнами. ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_3 : « Ну ти ідеш чи ні?», а ОСОБА_26 сидів на траві- і говорив: « Я дурак». Свідок зачинив вікно. Глянув - ОСОБА_1 пішов раніше, а ОСОБА_3 пішов пізніше, приблизно о 23-00. Того ж дня вранці обидва: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом йшли на дачі, а ввечері вже були «готові», тобто сп`янілі, у нього під вікнами. А вранці ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_34 » прийшов до свідка і повідомив, що до нього ОСОБА_1 прийшов і сказав, що ОСОБА_3 помер у себе вдома, бо у нього епілепсія була, що ОСОБА_1 . ОСОБА_3 просив не пити. Що сусід знайшов телефон під городом, значить ОСОБА_3 блукав. ОСОБА_1 виглядав спокійно. Свідок вважає, що ОСОБА_1 не міг убити, тому що він був у ОСОБА_3 на утриманні і конфліктів між ними не було. Вони нормальні хлопці, є гірші. Вони були разом весь час. Свідок ОСОБА_3 говорив, що «оковита» до добра не доведе. При свідку ніколи у ОСОБА_3 не було епілептичних нападів. Особисто свідку ОСОБА_1 не скаржився на поліцію, після того, як його випустили з поліції, він казав : «Все порядок».

Також, суд першої інстанції допитав і судово-медичного експерта ОСОБА_11 який пояснюава, що ОСОБА_3 помер не раніше ніж 18 липня 2018 року о 15-00. Експерт був присутній при проведенні огляду місця події, здійснював розтин трупа. Вказав, що механізм утворення тілесних пошкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_3 , може відповідати механізму утворення тілесних пошкоджень, продемонстрованому підозрюваним ОСОБА_1 під час проведення слідчого експерименту за його участю 20 липня 2018 року. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_1 показав як він наносив удари скляною пляшкою зверху по задній поверхні голови потерпілому ОСОБА_3 . При цьому могли утворитися пошкодження у вигляді травми голови, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. 19.07.2018 року, о 00-42 год - початок освідування трупа. Ушкодження на трупі ОСОБА_3 є прижиттєві - вони заподіяні прижиттєво. Пройшло декілька годин з моменту їх спричинення до настання смерті. На місці виявлення трупа ОСОБА_1 говорив, що ОСОБА_3 є епілептиком. Але при падінні з ліжка таких тілесних ушкоджень не могло виникнути. Більшість ушкоджень мають продовгувату форму, різну локалізацію з різних боків. Зазначені тілесні ушкодження не могли виникнути під час падіння чи приступу епілепсії. Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 після обіду і до вечора, висновок № 70 , це перед п.3: тілесні ушкодження, які мають продовгувату контактуючу поверхню - у них розміри різні. Могли бути товщиною палки, та приблизно за товщиною пляшки. Там контактуюча поверхня може бути така, як у пляшці. Смерть настала приблизно через годину після побиття. При дослідженні трупа тілесні ушкодження схожі на волочіння, були множинні садна на кистях рук, гомілках, які могли утворитися при захисті від нападу, можливо, деякі могли утворитися при волочінні. 0,56 проміле- легке алкогольне сп`яніння на момент смерті. При цьому не виключено, що за декілька годин ОСОБА_3 міг знаходитися у більшому ступені алкогольного сп`яніння. Тілесні ушкодження в ділянці голови розміщені як зліва, так і справа і не характерні для падіння і також мають продовгувату форму. Садна могли утворитись як при захисті (самозахисті), а частина - коли тіло перетягувалося, а може і сам повз. Пошкоджень на одязі практично не було, одяг був цілий. Ушкодження могли бути нанесені з невеликим проміжком часу, могла бути і година. Всі тілесні ушкодження пораховані. 4 точки прикладення: по задній частині голови, куди удари наносилися продовгуватим предметом з достатньою силою, що не характерно для рук. Скляною пляшкою з певною силою можна завдати такі тілесні ушкодження. На слідчому експерименті не виключено, що ОСОБА_1 міг бити совком (крім інших предметів). Не виключає, що то був продовгуватий предмет, - це могла бути і палка, але палка груба. Експерт вже не пам`ятає скільки ударів ОСОБА_1 показував. Експерт робив допоміжну експертизу по відео, а інші удари - вони не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Характер саден на трупі міг говорити про захист. Легке алкогольне сп`яніння не могло ускладнити стан померлого.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_17 зазначав, що він проживає в АДРЕСА_2 , по сусідству з дачею покійного ОСОБА_3 під № 9. На дачу приїжджає на 2-3 дні на тиждень. Обвинуваченого ОСОБА_1 знає давно, років 25-27, раніше працював з ним в одному цеху СМПО ім.Фрунзе, коли ОСОБА_1 проживав в м.Суми. А коли ОСОБА_1 став проживати на дачі ОСОБА_3 , то підтримував з ним нормальні сусідські відносини. Також за життя ОСОБА_3 підтримував нормальні стосунки і з ним. ОСОБА_3 успадкував дачу після смерті батька, але приїздив на дачу не для роботи, а «поп`янствує» та й поїде назад у місто. Але ОСОБА_3 постійно називав себе «Хазяїн, я тут хазяїн»- мав таку звичку, та це повторював ОСОБА_1 , але до бійки між ними не доходило. Останній час ОСОБА_3 жив на дачі рідко, а коли приїздив, то майже завжди у стані алкогольного сп`яніння, на город не ходив ніколи. А городом на дачі ОСОБА_3 займався ОСОБА_1 . ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом випивали, бувало сварилися, але до бійок не доходило. ОСОБА_3 був спокійний, але останній час випивав-це його основне завдання було. ОСОБА_1 - людина без всякої хитрості, він його по роботі пам`ятає. В той день, коли помер ОСОБА_3 , свідок до обіду, приблизно об 11-00 годині, йшов мимо двору ОСОБА_3 до колодязя та через паркан бачив ОСОБА_3 дуже «п`яненьким» - він лазив по своєму двору, ближче до дверей до входу до будинку, у траві на «Четвереньках» стояв, намагався встати і не міг встати. Свідок бачив, що йому допомога не потрібна, він сам встав. ОСОБА_3 був одягнений в жовтій футболці і чорних спортивних трусах, в цьому ж одязі свідок бачив ОСОБА_3 вже мертвого. Свідок не пам`ятає чи бачив він ОСОБА_1 в той день на подвір`ї ОСОБА_3 , але голос ОСОБА_1 свідок чув. І не став заходити на подвір`я, бо там же ОСОБА_1 . Свідок думав, що ОСОБА_1 знаходиться у будинку. Також свідок пояснив, що начебто у ОСОБА_3 були зчесані верхівки ступні обох ніг. Ніяких криків в той день до вечора з подвір`я ОСОБА_3 свідок не чув та й за останні три дні до смерті ОСОБА_3 свідок не був у його будинку. Потім вночі свідку зателефонував ОСОБА_1 , який попросив його прийти до них, сказав: « ОСОБА_22 вмер, поліція вже тут». Свідка як понятого вечером, після 23-00 години, запросили, були: слідчий, експерт, ще один понятий. У будинку ОСОБА_3 було неприбрано, як завжди, це він пам`ятає, так як раніше бував у цьому будинку. Труп ОСОБА_3 лежав біля кроваті, коли оглядали труп, то на ньому вже були трупні плями. Одягнений був ОСОБА_3 у жовтій футболці і трусах. Експерт сказав, що ніяких пошкоджень не виявлено, що почали трупні плями виступати, це вже не година після смерті пройшла, а більше. Свідок на обличчі і тілі ОСОБА_3 не бачив ніяких ушкоджень, крім трупних плям. ОСОБА_1 казав, що викликав швидку допомогу. Свідок зрозумів, що швидка не приїхала, та що після смерті ОСОБА_3 пройшло 2-3 години. Свідок спитав у ОСОБА_1 чому той раніше не викликав швидку, на що ОСОБА_1 відповів: «Я думав, що таке саме, як раніше, поваляється, очухається і буде, як завжди…». А розмови між односельцями були про те, що ОСОБА_3 помер від спиртного.

Інший допитаний судом пепршої інстанції свідок ОСОБА_10 суду пояснював, що знає ОСОБА_1 років 3-4, а ОСОБА_3 - тривалий час, з початку проживання у селі. ОСОБА_3 з ОСОБА_1 проживали через два будинка від свідка. Свідок охарактеризувала позитивно їх обох, як добрих сусідів, ніколи не чула про сварки між ними. Кожен день їх бачила. Пояснила, що її з чоловіком запросив ОСОБА_1 бути свідками чи понятими. Вона була присутня з самого початку слідчого експерименту і до кінця. Вони з чоловіком зайшли до будинку, де ОСОБА_1 показував і розповідав за яких обставин він завдав тілесні ушкодження ОСОБА_3 , а саме сказав, що це було під вечір, він взяв пляшку та бив нею по голові ОСОБА_3 , і бив совком по його ногам. Потім ОСОБА_3 з`їв кабачок і ліг спати на кровать, а ОСОБА_1 пішов в іншу кімнату дивитися телевізор і почув як ОСОБА_3 впав з кроваті. ОСОБА_1 на слідчому експерименті спокійно розповідав сам, йому ніхто не підказував. ОСОБА_1 нічого не говорив про те, що його хтось бив. З приводу проведеного слідчого експерименту у свідка ніяких зауважень не було. Точної дати свідок не пам`ятає, але коли вони з чоловіком сиділи біля будинку, то мимо проходив ОСОБА_1 , мабуть після того, як його випустили із поліції, і він вечером йшов по вулиці і свідку розповів та показав синці на тілі- підняв футболку- синець зліва- бік синій, це свідок бачила з чоловіком. ОСОБА_1 говорив, що його в поліції допитували і били так, що треба було казати те, чого і не було. Але хто побив і як били, і за що побили - не говорив.

Свідок ОСОБА_9 суду першої інстанції пояснював, що з сімейством ОСОБА_29 товаришував років двадцять, а з обвинуваченим ОСОБА_1 , якого знав не більше п`яти років, підтримував нормальні стосунки. Що він з дружиною проживають через два будинки від будинку ОСОБА_3 , з яким разом проживав ОСОБА_1 . Сварок між ними свідок не чув. Свідок був присутній як понятий на слідчому експерименті з початку і до кінця, при якому велась відеозйомка. Ніякого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 покроково на слідчому експерименті показував і розповідав як штуряв ногами ОСОБА_3 , як пляшкою розмахував. Спочатку свідок не вірив цьому, але факти підтверджують - раз ОСОБА_1 показує, то мабуть, так і було. ОСОБА_1 був тверезий. ОСОБА_1 нічого не говорив про те, що наче його били чи погрожували йому. Пізніше, коли вони на лавочці з дружиною сиділи, йшов повз них ОСОБА_1 та показав синці наче з лівого боку, говорив, що його відпустили з поліції, але де саме він знаходився і за яких обставин отримав ушкодження - не розповідав. Він розповідав про синці, висловлювався нецензурно та і все, сказав: «Якби ви там були, то і вам так було б». Але подробиць не розповідав.

Крім показів потерпілого, свідків та експерта суд першої інстанції дослідив і ряд письмових докказів, наданних стороною обвинувачення, окремі з яких, також за клопотанням сторони захисту були повторно досліджені і апеляційним судом, а саме:

- відомості з ЄРДР, внесені 19 липня 2018 року під №0000345, з яких судом першої інстанції встановлено, що 18 липня 2018 року до ЧЧ Білопільського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , 1968 року народження, мешканця с.Штанівка Білопільського району про те, що за місцем мешкання помер його знайомий ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 . Проживав сам. Зловживав спиртним. Хворів на епілепсію. В ході огляду трупа ОСОБА_3 слідів насильницької смерті не виявлено. Для встановлення причини смерті труп ОСОБА_3 направлено на СМЕ. В подальшому дослідженням трупа ОСОБА_3 встановлено, що він помер в результаті вогнищевої травми голови, нападу з використанням тупого предмету. Вжитими заходами встановлено, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_1 ( т.1, а.п. 79);

- письмову згоду ОСОБА_8 , від 19 липня 2018 року, з якої судом першої інстанції встановлено, що той дав згоду слідчому Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Чухлібу В.В. на огляд домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.п. 83);

- протокол огляду місця події від 19.07.18 року та фототаблицю до нього, який також виступав предметом повторного дослідження апеляційного суду, з якого встановлено, місце вчинення злочину - домогосподарство, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де під час огляду виявлено труп ОСОБА_3 , який направлено до СМЕ. Зафіксовано наявність тілесних ушкоджень на тілі померлого ОСОБА_3 зокрема на обличчі, верхніх кінцівках, нижніх кінцівках, на передній поверхні грудної клітки. З місця події нічого не вилучено ( т.1, а.п. 84 - 91);

- дані додаткового протоколу огляду місця події від 20.07.2018 року з фототаблицею до нього, який також виступав предметом дослідження як суду першої інстанції так і апеляційного суду, згідно з яким при огляді місця вчинення злочину - домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: дві дерев`яні палиці, металевий совок, щітка на палиці, металева кочерга, кофта спортивна синього кольору (т.1, а.п. 141-156);

- постанова слідчого Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_47 від 20.07.2018 року, відповідно до якої вбачається, що речовими доказами визнано дерев`яну палицю довжиною 157 см, діаметром одного кінця 6 см, іншого кінця 4,5 см; дерев`яний кілок довжиною 43 см діаметром 2 см; металеву кочергу; щітку на дерев`яній палиці; металевий совок; спортивну кофту синьо-сірого кольору, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, згідно з квитанцією № 36 ( т.1, а.п.97, 98);

- лікарське свідоцтво про смерть № 70 від 20 липня 2018 року та довідка про причину смерті,з яких судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_25 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 58 років, в домі батьків, місце смерті: с.Зарічне, Білопільського району, Сумської області. Причина смерті: напад з використанням тупого предмету. Хвороба (патологічний стан), що призвели до смерті: вогнищева травма голови, напад з використанням тупого предмета. Дата травми: 18 липня 2018 року. Місце й обставини, за яких відбулася травма: нанесено удари в домі батьків (т.1, а.п. 99);

- протокол огляду трупа від 19.07.2018 року та фототаблиця до нього, які також виступали предметом досілдження як суду першої інстанції так і апеляційного суду, та якими зафіксовано наявність тілесних ушкоджень на тілі померлого ОСОБА_3 , зокрема на голові, фалангах пальців ніг, лівому колінному суглобі та верхньої третини голені, передньої поверхні реберної дуги зліва, тулубі, плечі ( т.1,а.п. 157- 166);

- висновок експерта № 70 від 17.08.2018 року - судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_24 , 1960 року народження, який також виступав предметом дослідження як суду першої інстанції так і апеляційного суду, та з якого встановленно, що причиною смерті ОСОБА_3 є закрита тупа травма голови, що супроводжувалася забиттям головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки мозку. Це підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними гістологічного дослідження. На трупі ОСОБА_3 виявлено пошкодження: забиття головного мозку. Крововиливи: під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки мозку, 4 крововиливи в м`які тканини голови. Крововиливи в м`які тканини тулубу та кінцівок. Садна верхніх та нижніх кінцівок. Синці тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. Описані пошкодження утворились від дії тупих предметів, переважно з продовгуватою контактуючою поверхнею. Це підтверджується характером пошкоджень. Пошкодження у вигляді травми голови мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Всі інші пошкодження мають ознаки легких та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Всі ушкодження на тілі ОСОБА_3 є прижиттєвими. При токсикологічному дослідженні виявлено алкоголь в крові з трупа ОСОБА_3 - 0,56 %, що по існуючим таблицям для живих осіб може відповідати легкому алкогольному сп`янінню. З урахуванням розвитку трупних явищ, з моменту настання смерті до початку проведення судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_3 пройшов час 12-24 годин (т.1, а.п. 102-104);

- висновок експерта № 70-а від 28.08.2018 року - додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_24 , 1960 р.н., з якого судом першої інстанції встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3 є закрита тупа травма голови, що супроводжувалася забиттям головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки мозку. Це підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа та даними гістологічного дослідження. На трупі ОСОБА_3 виявлено пошкодження: забиття головного мозку. Крововиливи: під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки мозку, 4 крововиливи в м`які тканини голови. Крововиливи в м`які тканини тулубу та кінцівок. Садна верхніх та нижніх кінцівок. Синці тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. Описані пошкодження утворились від дії тупих предметів, переважно з продовгуватою контактуючою поверхнею. Це підтверджується характером пошкоджень. Пошкодження у вигляді травми голови мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Всі інші пошкодження мають ознаки легких та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Всі ушкодження на тілі ОСОБА_3 є прижиттєвими. Крім цього встановлено, що при токсикологічному дослідженні виявлено алкоголь в крові з трупа ОСОБА_3 - 0,56 %, що по існуючим таблицям для живих осіб може відповідати легкому алкогольному сп`янінню. З урахуванням розвитку трупних явищ, з моменту настання смерті до початку проведення судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_3 пройшов час 12-24 годин. Всього потерпілому було нанесено 4 удари в ділянку голови, близько 30 ударів в ділянку тулубу, близько 14 ударів в ділянку попереку, близько 23 ударів в ділянку верхніх кінцівок та близько 17 ударів в ділянку нижніх кінцівок. Встановлено, що удари потерпілому були нанесені як спереду, так і позаду відносно нього. При цьому потерпілий знаходився як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях. Переважна кількість ударів потерпілому була нанесена по задній поверхні голови, тулубу та кінцівок. Пошкодження у ОСОБА_3 не характерні для утворення їх при падінні з вертикального положення тіла на площину. Частина пошкоджень на тілі потерпілого, а саме: садна та синці на верхніх кінцівках, могли утворитись під час боротьби чи самозахисту. З моменту спричинення тілесних пошкоджень до настання смерті потерпілого пройшов час близько однієї години. Механізм утворення тілесних пошкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_3 , може відповідати механізму утворення тілесних пошкоджень, продемонстрованому підозрюваним ОСОБА_1 під час проведення слідчого експерименту за його участі 20 липня 2018 року. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_1 показав, як він наносив удари скляною пляшкою зверху по задній поверхні голови потерпілому ОСОБА_3 . При цьому могли утворитися пошкодження у вигляді травми голови, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ( т.1, а.п.111, 112;

- постанова про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 24.07.2018 року, з якої судом першої інстанції встановлено, що речовими доказами визнано два марлеві відрізки зі зразками крові та слини у сухому вигляді підозрюваного ОСОБА_1 (запаковані до паперових пакетів № 1, № 2, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження ( т.1, а.п. 171,172);

- висновок судово-психіатричного експерта № 388 від 02.08.2018 року, з якого судом першої інстанції встановлено, що на час вчинення злочину ОСОБА_1 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_1 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_1 на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В графі «Психічний стан» зазначено: « З приводу інкримінованого йому правопорушення повідомив: « 17.07.2018 мы сидели и выпивали с Кузьменком, выпили 0,5 самогона, затем начали скандалить, я ударил его 2 раза бутылкой по голове, потом металлическим совком 5-6 раз по ногам, он ушел и лег к себе на кровать, уснул …» ( т.1, а.п. 176-178).

Також, судом першої інстанції та за клопотанням строни захисту і апеляційним судом, було досліджено відеозапис слідчої дії - слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_1 , за участю понятих: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , експертів: ОСОБА_48, ОСОБА_35, прокурора ОСОБА_49 При цьому ОСОБА_1 на питання слідчого чи добровільно дає покази відповів « Так» , чи не було ніякого тиску- «Ні», мав спокійний вигляд. ОСОБА_1 добровільно показав та розповів, за яких обставин він завдав тілесні ушкодження ОСОБА_3 : спочатку скляною пляшкою двічі ударив у ліву сторону голови, коли той сидів на стулі біля столу, потім, коли ОСОБА_3 впав, ногами та совком бив ОСОБА_3 по ногах. На відеозапису чітко видно і чутно, як у будинок спочатку заходять поняті, за ними слідчий і інші учасники слідчої дії, як ОСОБА_1 показує, де сидів та лежав ОСОБА_3 . На статисті ОСОБА_1 показує, як ОСОБА_3 сидів, тримаючи руки на колінах, пляшка була на дивані, показав, як стоячи завдавав удари ОСОБА_3 пляшкою двічі по голові, потім взяв ОСОБА_3 за одяг і ОСОБА_3 впав на правий бік. Потім ОСОБА_1 взяв совок за ручку і бив широкою стороною совка ОСОБА_3 разів шість по ногам.

В апеляційній скарзі з доповненями до неї сторон захисту ззаначала, що суд не звернув уваги, що потерпілий ОСОБА_3 був в легкому алкогольному сп`янінні та залишив поза увагою ряд доказів, які вказують на відсутність слідів злочину:

- висновок судово-медичної експертизи № 183 (на кілку не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 209-211 т.1);

- висновок судово-медичної експертизи № 181 (на кочерзі не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 202-204 т. 1);

- висновок судово-медичної експертизи № 180 (на щітці дерев`яної палиці не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 216-218 т. 1).

- висновок судово-медичної експертизи № 182 (на металевому совку не виявлено крові та епітелію клітин людини) (а.с. 224-226 т. 1).

У відповідь на вказане колегія суддів зауважує, що перелічені захисником висновки судово-медичних експертиз не були покладені в основу обвинувального вироку та не враховані судом на підтвердження вини обвинуваченого. Вдаватись до їх аналізу колегія суддів також не вбачає підстав, оскільки про їх дослідження сторона захисту питання перед апеляційним судом також не ставила. Більше того, всі висновки зводяться на відсутність на предметах (кочерзі, щітці, совку) слідів крові та епітелію клітин людини, однак згідно висновку експерта № 70 від 17.08.2018 року причиною смерті ОСОБА_3 є закрита тупа травма голови, що супроводжувалась забиттям головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночку мозку, що свідчить про те, що зовнішнє виділення крові і не встановлено.

З вказаних підстав колегія суддів також не може визнати обгрунтованими та такими, що впливають на доведеність вини обвинуваченого і ряд інших доводів сторони захисту, щодо недопустимості як доказів, постанови про відібрання біологічних зразків у особи від 24.07.2018 року, протокол отримання зразків для експертизи від 24.07.2018 року, постанови про визнання речовими доказами від 24.07.2018 року (марлеві відрізки зі зразками крові та слини у сухому вигляді), та щодо процедури призначення експертизи - висновку імунулогічного експертного дослідження № 694 від 02.08.2018 року. Колегія суддів звертає увагу, що всі вище перелічені захисником документи пов`язані з тими експертизами, що не покалдені в основу обвинувального вироку, про які йшлося вище, а тому вони апріорі не впливають на факт встановлення судом першої інстанції вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Також сторона захисту ставила під сумнів як належні і допустимі докази вини обвинуваченого:

1) протокол огляду місця події від 19.07.2018 рок, оскільки огляд проведений без потерпілого та без ухвали слідчого судді, не зазначено серійного номеру і технічних характеристик фотоапарату на який здійснювалась фіксація процесуальної дії, не вказано про додаток у виді фототаблиці і не надано оригінальний носій інформації;

2) протокол додаткового огляду місця події від 20.07.2018 року, оскільки на ньому не зафіксовано скляної пляшки та осипу скла, не видно слідів бійки і слідів розпивання спиртного декількома особами, в протколі не вказано як додаток відео, немає підпису спеціаліста, характеристик технічних засобів, у фототаблиці відсутні підписи учасників процесуальної дії, немає відомостей про спосіб ознайомлення учасників з протоколом, флеш карта не містить підписів учасників слідчої дії;

3) протокол огляду трупу від 19.07.2019 року, оскільки в ньому відсутній підпис судово-медичного експерта ОСОБА_11 про попередження його про кримінальну відповідальність, немає відомостей про відеозйомку, немає характристик технічних засобів фіксації та носіїв інформації, не вказано про спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу, немає відомостей про додатки до протколу, немає підпису понятого ОСОБА_12 та фото таблиця не засвідчена підписом судово-медичного експерта та понятими;

4) протокол слідчого експерименту, оскільки він був проведених без участі захисника та у протоколі не описано хід і результати слідчого експерименту;

5) висновок експерта № 70 від 17.08.2018 року, оскільки експерту не було надано на дослідженняя безпосередньо труп потерпілого, він виїздив лише на місце виявлення цього трупу, експерту на недавався протокол, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність і експерт самостійно здобув результати додаткових методів досілдження;

6) висновок експерта № 70-а від 20.08.2018 року, оскільки ОСОБА_1 про існування цього висновку дізнався після завершення досудового розслідування і не мав права заявити експерту відвід. Також експерту надано на дослдження лише відео процесуальної дії, без протоколу, експерту не надавався протокол огляду трупу, судово-медична експертиза трупу та гістологічні дослідження.

Вивчивши вказані доводи захисника та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Так, щодо першого пункуту, то з матеріалів справи встановлено, що подія злочину відбувалась в домогосподарстві, огляд якого, необхідно було провести або ж на підставі ухвали слідчого судді, або ж з дозволу господаря цього домоволодіння, що узгоджується з ч. 1 ст. 233 КПК України. З матеріалів справи вбачається, що письмовий дозвіл на огляд домоволодіння надав потерпілий ОСОБА_8 (а.с. 83 т.1). Відповідно до ч.3 ст. 237 КПК України, для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. При цьому, обов`язкової участі потерпілого при огляді місця події, як на тому наголошував захисник, закон не вимагає. Щодо серійного номеру і технічних характеристик фотоапарату на який здійснювалась фіксація процесуальної дії, то з протоколу вбачається, що дійсно в ньому зазначено, що фіксація здійснювалась фотоапаратом «Кенон», однак без зазначення серійного номеру і його технічних характеристик. Вказане хоч і має місце, однак визнати це підставою для недопустимості протоколу як доказу колегія суддів не може, оскіьки дана обставина не впливає на правильність самого змісту протоколу і не ставить під сумнів його достовірність як доказу в цілому.

Щодо фототаблиці, про яку в протоколі не вказано, що вона йде додатком до нього, про що наголошувала сторона захисту як про порушення, то колегія суддів зауважує, що ст. 104 КПК України не вимагає цього робити.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 105 КПК України додатком до протколу можуть бути фото таблиці, схеми зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали які пояснюють зміст протоколу. В даному випадку до протоколу огляду місця події долучено фототаблицю, в якій прямо і зазначено, що вона є додатком до цього процесуального докумену (а.с. 90 т.1). Також захисник зазначав, що до протоколу не надано оригінальний носій інформації, на що колегія суддів зауважує, що відео огляду місця події не здійснювалось, а вся проведена фото фіксація долучена до протоколу як додаток.

Щодо другого пункту, то колегія суддів не може визнати не допустимим доказом протокол додаткового огляду місця події з підстав того, що на ньому не зафіксовано скляної пляшки та осипу скла, не видно слідів бійки і слідів розпивання спиртного декількома особами, про що вів мову захисник. В протоколі зазначено, що фіксація здійснювалась на фотоапарат «Кенон» та відеокамеру «Панасонік», без номерів і технічних характеристик, однак з цих підстав, колегія суддів не може визнати не допустими вказаний протокол як доказ. Зазначення додатків до протоколу ст. 104 КПК України не вимагає. Щодо відсутності підпису спеціаліста в протоколі, то дійсно з матеріалів справи вбачається, що такий підпис відсутній (а.с. 144 т.1), тоді як протокол містить підписи інших учасників справи - слідчого, понятих. Щодо підпису фото таблиць, як додатків, то ч.3 ст. 105 КПК України, вимагає підпису від тих осіб, які приймали участь у виготовленні цих додатків. Разом з тим, колегія суддів не може визнати це достатніми підставами для визнання проколу недопустимим доказом. Дійсно вказані недоліки мають місце, однак відсутність підпису спеціаліста в протоколі, в цілому не може ставити під сумнів достовірність вього змісту цього проколу. При цьому, у разі наявності сумнівів, сторона захисту не була позбавлена можливості заявити клопотання про допит ОСОБА_35 , який зазначений в протоколі як спеціаліст.

Щодо пункту третього, то колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку мало місце - огляд трупу, який фіксувався протолом. Відповідно до ч.3 ст. 238 КПК України після огляду труп підлягає обов`язковому направленню для проведення судово-медичної експертизи для встановлення причин смерті. З огляду на викладене, закон не вимагає попереджувати судово-медичного експерта про кримінальну відповідальність при огляді трупу, який фіксується таким процесуальним документом як протокол. Про кримінальну відповідальність експерт попереджається безпосередньо при проведенні експертизи. Щодо відсутність відомостей про відео зйомку, то з протоколу вбачається, що до нього в якості додатку йде фото таблиця, відео не долучалось. У відомостях про відео зйомку в графі «відеокамера» вказано «Canon», а графа «цифровий фотоапарат» пуста (а.с. 161 т.1), вказане колегія суддів вважає не більш як технічною помиклою.

Щодо підпису понятого ОСОБА_12 , то з протоколу вбачається, що підпис цього понятого мається на більшості аркушів протоколу, хоч деякі з аркушів і пропущені, залишені без підпису ОСОБА_36 , разом з тим вони підписані іншим понятим ОСОБА_37 . Щодо підпису фото таблиць, як додатків, то ч.3 ст. 105 КПК України, вимагає підпису від тих осіб, які приймали участь у безпосередньому виготовленні цих додатків, а не всіх учасників процесуальної дії. До протоколу огляду трупу долучена фото таблиця, яка йде як додаток до нього. Щодо способу ознайомлення учасників зі змістом протоколу, про що вказував захисник, то з протоколу огляду трупу вбачається, що він був прочитаний всіма учасниками слідчої дії і зауважень від них не надійшло (а.с. 161 т.1).

Щодо пункту четвертого то з протоколу слідчого експерименту від 20.07.2018 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_1 виявив бажання взяти участь в проведенні цієї процесуальної дії, при цьому бажання про забезпечення в ній участі захисника не заявив (а.с. 105 т.2). Інкримінований злочин за ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином, а тому згідно ст. 52 КК України, участь захисника не є обов`язковою. Більше того, в пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_1 власноруч зазначив, що послуг захисника не поребує (а.с. 116-118 т.2). Щодо тверджень захисника про відсутність в протоколі відомостей про хід і результати слідчого експерименту, то вказане не відповідає дійсності (а.с. 112 т.2). Крім цього, до протоколу додано відео - оптичний диск і флеш карта (а.с. 114, 115 т.2), на яких зафіксовано дану процесуальну дію в деталях.

Щодо пункту п`ятого де сторона захисту веде мову про недопустимість як доказу висновоку експерта № 70 від 17.08.2018 року, оскільки експерту не було надано на дослідженняя безпосередньо труп потерпілого, він виїздив лише на місце виявлення цього трупу, то вказане не відповідає дійсності, оскільки з вказаної експертизи вбачаться, що експертом проводилось як зовнішнє так і внутрішнє дослілдження трупу більше того з трупу відбирались зразки крові та інші зразки. Про кримінальну відповідальність експерт попереджався, що також вбачається зі змісту його висновку (а.с. 102-104 т.1). Щодо самостійного збирання експертом результатів додаткових методів дослідження, то з експертизи вбачається, що дійсно експерт використовував додаткові методи дослідження і з висновку видно, що такі відомості експерту надсилались електронною поштою. Вказане колегія суддів не може розцінити як самостійне збирання експертом відомостей, оскільки експерту надсилались дані, які містяться в матеріалах справи, досудовим розслідуванням якої, на той час, займався слідчий, тобто саме слідчий, а не стороння особа чи орган, установа, і міг надавати ексепрту необхідну інформацію.

Щодо шостого пункту, де сторона захисту наголошувала на недопустимості як доказу висновку експерта № 70-а від 20.08.2018 року, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, йому надано на дослідження лише відео процесуальної дії, без протоколу та експерту не надавався протокол огляду трупу, судово-медична експертиза трупу та гістологічні дослідження, то тут колегія суддів зазначає, що про кримінальну відповідальність експерта було попереджено, що вбачається зі змісту цього висновку, а описова частина дослідження цього висновку, в тому числі і необхідні дані, взяті з висновку № 70 від 17.08.2018 року. Щодо надання експерту на дослідження відео без самого протоколу, то ту слід зауважити, що вказане відео йде невід`ємним додатком цього протоколу, тобто його частиною, саме на якій і зафіксована вся процесуальна дія, яка безпосередньо і підпадає під дослідження експерта. Щодо порушення права ОСОБА_1 на відвід експерту, оскільки він про експертизу дізнався після її проведення, то сторона захисту хоч і вказує це як порушення, між тим, одночасно не заначає в своїх обгрунтуваннях, що могло виступити підставою для такого відводу.

Також захисник в апеляційній скарзі наголошував на протиріччях в поясненнях свідків, які на його переконанння, залишились поза увагою суду, при цьому могли вплинути на доведення не винуватості обвинуваченого ОСОБА_2 .

Зокрема захисник звертав увагу, що свідок ОСОБА_4 вказав про те, що пляшка не вилучалась, скляних пляшок в будинку не було. До вказаного колегія суддів відноситься критично, оскільки з пояснення свідка, між іншого вбачається, що він зазначав «..біля столу знаходилась скляна пляшка з-під горілки об`ємом або 0.7 л або 0.5 л.». Речовим доказом пляшка не визнавалсь і не вилучалась. З обставин справи, які встановив суд, вбачається, що удари ОСОБА_1 в область голови наносились тупим продовгуватим предметом та в область тулубу і кінцівок металевим совком.

Також захисник зазначав, що свідок ОСОБА_1 вказував, що в день смерті ОСОБА_3 бачив як той близько 11.00 год лазив по двору, був одягнутий в жовту футболку та чорні спортивні труси, у цьому ж одязі він бачив мертвого ОСОБА_3 . Дісно такі покази вказаной свідок надавав суду, однак яким чином вони виключають причетність обвинуваченого до вбивства сторона захисту не вказала. Факт того, що на передодні потерпілий і обвинувачений вживали алкоголь, не заперечував сам обвинувачений ОСОБА_1 .

Також захисник звертав увагу на пояснення свідка ОСОБА_7 який вказував, що можливо 17.07.2018 року близько 21.00 год він бачив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вони розмовляли біля двору. Тоді ОСОБА_1 пішов додому, а ОСОБА_3 залишився і десь біля 23.00 год пішов також, однак куди, свідок не сказав. Цього ж дня ОСОБА_3 згубив телефон і капці. Дійсно такі пояснення вказаний свідок надавав суду, однак вони стосуються 17-го числа, тоді як події відбулись 18-го у вечірній час, тобто майже через добу. Вказаний свідок засвідчить факт перебування потерпілого і обвинуваченого разом, вказав на стан сп`яніння. При цьому, колегія суддів не встановила з доводів сторони захисту в цій частині, яким чином вони вказують на непричетність ОСОБА_1 до інкримінованого злочину.

Звертав увагу захисник і на пояснення свідка ОСОБА_5 , який на думку захисника, плутався в датах, казав що біля свого городу бачив пом`яту траву, бачив телефон ОСОБА_3 , його тапки, що валялись один біля двору свідка а інший за 100 м., однак знову ж таки, яким чином вказані обставини впливають на недоведення вини його підзахисного, захисник так і не вказав.

Щодо інших пояснень свідків, на які також звертала увагу строна захисту, а саме пояснення свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , то вони були враховані судом першої інстанції. Водночас захисник звертав увагу, що всі вказані особи зауважували про імовірний факт застосування відносно ОСОБА_1 працівниками поліції недозволених методів. Аналізуючи такі доводи сторони захисту колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, перед ухваленням обвинувального вироку відносно ОСОБА_1 судом першої інстанії вживались заходи по встановленню вкказаних обставини, зокрема чи мав факт застосування працівниками поліції відносно ОСОБА_1 недозволених методів.

У зв`язку з вказаним, районним судом 15.02.2019 року на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань було направлено для виконання ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 14.04.2019 року про доручення проведення перевірки заяви обвинуваченого ОСОБА_1 про застосування до нього під час досудового розслідування кримінального провадження методів фізичного насилля та психологічного тиску зі сторони працівників Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ( т.2, а.п. 28,33).

На вказану вище ухвалу суду Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, що розташоване у місті Полтаві, на адресу суду було направлено лист-повідомлення за № 10768/021 від 03.09.2019 року про те, що 03.09.2019 року постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_50, кримінальне провадження № 0000149 було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України ( встановлена відсутність події кримінального правопорушення) ( т.2, а.п. 197).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, надано не було.

В ході апеляційного перегляду справи ні обвинувачений ні захисник також не вказували про факт існування додаткових обставин, зокрема в частині оскарження вказаної постанови про закриття кримінального провадження до суду, та про подальший хід подій в цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів не може визнати обгрунтованими доводи захисника в цій частині його апеляційної скарги.

Також захисник зауважував на тому, що слідство не перевірило версію щодо нанесення удару ОСОБА_13 тоді, коли він відкрив двері воріт і отримав удар в голову, після чого впав назад в траву, де качався ймовірно з метою уникнення ударів, а тому переважна кількість ударів була завдано потерпілому по задній поверхні голови, тулубу та кінцівкам. Частина пошкоджень на тілі потерпілого, садна і синці на верхніх кінцівках могли утворитися під час боротьби чи самозахисту, що слідство не перевірило.

До вказаних доводів сторони захисту колегія суддів відноситься критично, оскільки версія отримання потерпілим ударів по голові ворітьми є припущеннями, більше того, з матеріалів справи вбачається, що потерпілому було заподіяно аж 4 удари в область голови, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Інші тілесні ушкодження, хоч і маються на тілі потерпілого однак вони не стали причиною його смерті.

Також, захисник звертав увагу, що судовим експертом не виключено пошкодження, які могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту під час приступів епілепсії. На вказане колегія суддів зауважує, що причиною смерті потерпілого стали удари в область голови, утворення яких від падіння з висоти власного зросту, експерт виключив.

Зауважував захисник і на тому, що на місці огляду події не було, ні скла, ні пляшки, якими обвинувачений, ніби то завдав ударів в область голови потерпілого, однак, як вказувалося вище, та встановлено судом, удари були заподіяні тупим продовгуватим предметом, тому визнати обґрунтованими такі доводи апелянта колегія суддів не може.

Також захисник наголошував, що для встановлення причин смерті необхідно було взяти доступ до відповідної медичної документації, оскільки син потерпілого ОСОБА_8 зазначив, що батько був на обліку в наркологічному диспансері, лікувався від залежності, мав епілептичні напади і лікувався у невролога. Причиною смерті є крововилив під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мізочка, в шлуночки, що настали внаслідок руху тромбу, тобто відірвався тромб. До вказаних тверджень захисника колегія суддів відноситься критично з підстав встановленої судом причини смерті потерпілого, про яку йшлося як у свідоцтві про смерть так і у довідці про причину смерті, зміст яких викладено вище.

З огляду на викладене, аналізуючи матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апелянта колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені висновки експертиз у справі вмотивовані, базуються на матеріалах провадження, складені у відповідності до вимог ст. 101, 102 КПК України, повністю узгоджуються з іншими доказами, а тому піддавати їх сумніву немає підстав.

Також, колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 231, 237, 240 КПК України, а тому вказані документи, суд першої інстанції обгрунтовано визнав належними і допустимими доказами, оскільки всі вони відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 85,87, 99 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.

Щодо не визнаня обвинуваченим своєї вини, то вказане також, з огляду на встановлені обставини справи, обгрунтовано визнано судом першої інстанції як спосіб ОСОБА_1 уникнення відповідальності за вчинене.

Суд проаналізував, а колегія суддів перевірила, той факт, що ні обвинуваченим ні свідками, не заперечено того факту, що потерпілий і обвинувачений напередодні події були разом, вживали спиртне, ніхто з посторонніх осіб до них не заходив. Більше того, сам обвинувачений ОСОБА_1 прямо вкзував про це суду. В дачних будиночках, де проживав обвинувачений і куди приїздив потерпілий, проживали і інші особи, яких суд допитував в яксоті свідків, та які повідомляли, що потерпілий і обвинувачений вживали спиртне і нікого з не знайомих, сторонніх осіб вони не бачили.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_1 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , які призвели до смерті останнього і його дії вважає правильно кваліфікованими судом за ч.2 ст. 121 КК України.

Будь - яких належних та допустимих доказів на спростування обвинувачення та вини ОСОБА_1 сторона захисту не наддала не суду першої інстанці ні апеляційному суду.

Враховуючи викладене, а також встановивши вину обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку, в цілому виконав вимоги ст. 370 КПК України, однак одним недоліком допущеним судом першої інстанції вважає покладення в основу вироку поясненням ОСОБА_1 , які той надавав на досудовому розслідування, що не узгоджується з ч.1 ст. 23 КПК України, а тому, керуючись п.2 ч.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку Білопільського районного суду від 16.10.2022 року відносно ОСОБА_1 посилання суду на покази обвинуваченого ОСОБА_1 , які він давав під час досудового розслідування.

З наведених підстав, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, вирок суду змінити шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання суду на покази обвинуваченого ОСОБА_1 , які він давав під час досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів зауважує, що вказана зміна вироку, в кінцевому випадку, не виключає доведеності вини обвиннуваченого, за встанровлених фактичних обставин справи, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог скарги апелянта в іншій її частині, зокрема в частині скасування вироку суду та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , оскільки в решті вирок суду першої інстанції, апеляційний суд вважає таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Щодо виду і міри призначеного обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції врахував відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується задовільно, як особа схильна до зловживання алкоголем, не працював тривалий час, не має постійного місця проживання. Крім цього суд першої інстанції врахував позицію потерпілого, який наполягав на призначенні суворої міри покарання внаслідок невизнання обвинуваченим своєї вини. З огляду на викладен суд першої інстанції дійшов висновку, з яким за встанрвлених обставин погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_44 зі змінами та доповнення задовольнити частково.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 16.10.2019 року відносно ОСОБА_1 , змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку Білопільського районного суду від 16.10.2022 року відносно ОСОБА_1 посилання суду на покази обвинуваченого ОСОБА_1 , які він давав під час досудового розслідування.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_1 , який утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_51 ОСОБА_52 ОСОБА_53