Справа № 308/4004/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання Старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 30.10.2022, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення громадянином України ОСОБА_4 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, У відповідності до постанови заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження іншому органу досудового розслідування від 03.01.2023 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000216 відомості про яке внесені в ЄРДР 30.10.2022 щодо вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному провадженні досліджуються обставини вчинення громадянами України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Поряд з цим, 09.03.2023 на підставі повідомлення ГВКР УСБУ в Закарпатській області внесено відомості в ЄРДР під № 0000039 щодо вчинення громадянином України ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке 10.03.2023 постановою прокурора об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0000216 відомості про яке внесені в ЄРДР 30.10.2022 та подальше досудове розслідування здійснюється в рамках кримінального провадження № 0000216 за остаточною кваліфікацією ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, досудовим розслідування встановлено, що згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації путін в.в., а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено. Надалі, 24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

У подальшому збройні сили рф, які діяли за наказом керівництва зазначеної країни, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичної організації «ДНР», які увійшли у склад збройних сил рф.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Надалі, 27.09.2022 нехтуючи нормам міжнародного гуманітарного права та Конституції України президент російської федерації путін в.в., а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, за підтримки збройних сил рф, та громадян України (колаборантів), які погодились співпрацювати, організували та забезпечили проведення на території Херсонської та Запорізької областей «псевдореферендумів» щодо входження зазначених областей до складу рф. Після цього, 30.09.2022 президент рф путін в.в. підписав договори та оголосив про прийняття нових суб`єктів до російської федерації.

У результаті військового вторгнення та вищевказаних злочинних дій влади рф, починаючи з 24 лютого 2022 року, рф було окуповано частину Херсонської області, зокрема село Гладківка Голопристанської територіальної громади Скадовського району, окупація якого триває і на даний час.

Так, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, мешканець: АДРЕСА_1 , колишній депутат Гладківської сільської ради від радикальної проросійської партії «СОЮЗ ЛІВИХ СИЛ», вчитель фізичної культури та допризовної підготовки Гладківської загальноосвітньої школи, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, будучи проросійсько налаштованим та підтримуючи дії рф щодо окупації території України та приєднання Херсонської області до рф, у невстановлений досудовим слідством час, однак в період з 18 квітня по 21 червня 2022 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, а саме: прийняв пропозицію представників окупаційної адміністрації рф та добровільно зайняв посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду голови (старости) так званої сільської адміністрації села Гладківка.

В цей же час, ОСОБА_4 , позиціонуючи себе керівником незаконного органу влади - адміністрації села Гладківка Херсонської області, зайняв кабінет старости Гладківського старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області, що за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Гладківка, вулиця Центральна, 173 та розпочав здійснення управлінської діяльності на території села Гладківка, забезпечуючи становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених окупаційних органів на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника влади рф з метою недопущення контролю української влади на території Херсонської області та можливості ведення бойових дій проти України, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Прокуро в судове засідання не з`явився , надав заяву про розгляд справи без участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

У зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, оскільки застосування таких запобіжних заходу, як:

- особисте зобов`язання не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органу досудового розслідування встановити всі обставини події;

- особиста порука також не може бути застосована, як запобіжний захід, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органу досудового розслідування встановити всі обставини події;

- домашній арешт також не зможе забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події;

- застава також не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки існує ризик того, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органу досудового розслідування встановити всі обставини події.

А тому інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного,тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу.

Згідно із ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , ніде не працює,переховується від органів досудового розслідування,усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину, місце знаходження останнього на даний час не відоме, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки

Підстави затримання особи з метою приводу врегульовано ст.ст. 187- 189 КПК України.

Так, згідно зі ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Відповідно до ст.188КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Крім того, згідно ч.3ст.188КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч.4ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені устатті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.2ст.189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

З матеріалів клопотання встановлено, що старшим слідчим в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_3 , здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 30.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 111 КК України.

У відповідності до ч. 1ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 3ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ч. 3ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

За приписами ч. 4ст. 190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

В долучених до клопотання матеріалах наявні докази того, що підозрюваний ОСОБА_4 був у встановленому порядку повідомлений про виклик до слідчого для проведення процесуальних та не з`явився без поважних причин, а також вказують на те, що слідчим, у відповідності до вимог КПК України вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та забезпечення його явки.

Підсумовуючи вище вказане слідчий суддя дійшов висновку,що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин є обґрунтовані підстави для задоволення клопотання прокурора про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для забезпечення участі у судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000216 від 30.10.2022.

Керуючись ст. ст.188,189,309,392,395,492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Дати дозвіл на затримання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Унежма, Архангельської області рф, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 01.09.2004 Голопристанським РВ УМВС в Херсонській області, з метою його доставки в суд, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання діє до моменту приводу підозрюваного до суду або закінчення шести місяців з дати постановлення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1