Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 315/97/22
Провадження №: 1-і/332/31/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Пісківка, Бородянського району Київської області, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, остання судимість: 18.01.2018 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 ,ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю терміну покарання 15.10.2021,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02.11.2022 прокурор Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який закінчується 06.11.2022, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, у поданні зазначено, що у провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 05.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше був неодноразово судимий, має не зняту і не погашену у законному порядку судимість, повторно вчинив корисливі злочини.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та надала аналогічні пояснення, що вказані у клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважав зазначені прокурором ризики не обґрунтованими.

Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на особисту поруку, при цьому надав заяву про особисту поруку, письмове зобов`язання про особисту поруку та письмове зобов`язання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є директором СПД ОСОБА_6 «Петропавлівські ковбаси».

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи захисника. Додатково пояснив, що ОСОБА_6 знає давно, він працював у неї приблизно півроку.

Прокурор заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не можна вважати особою, яка заслуговує на особливу довіру.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000003 від 05.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

17.01.2022 ухвалою слідчого судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.03.2022, який неодноразово було продовжено.

Так, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 було продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 06.11.2022.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивувала своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі за ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання від 4 років до 6 років позбавлення волі. Крім того, обвинувачений раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, нові злочини вчинив через три місяці після звільнення з місця позбавлення волі, не одружений, а отже має слабкі соціальні зв`язки, до момент моменту затримання ніде не працював. Все зазначене у сукупності вказує на те, що обвинувачений може продовжити скоювати злочини, незаконно впливати на потерпілого, свідка та вжити заходів, щоб уникнути відповідальності, а отже наявні ризиків, передбачені п.п. 1,3,5 КПК України.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Так, норма даної статті вказує, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки можливо обрати за наявності мінімум двох поручителів, що заслуговують на довіру, а при наявність лише одного поручителя обрання даного запобіжного заходу можливо у випадкових випадках, коли особа-поручитель заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука основана на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для підозрюваного, обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.
Так, бути поручителем виявила бажання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає К.Святошинському районі у м. П.Борщагівка, яка є директором СПД ОСОБА_6 «Петропавлівські ковбаси», разом з тим, жодних документів, які б характеризували дану особу, в тому числі, як таку, що заслуговує на особливу довіру суду, надано не було.

Жодного обґрунтування, що даний поручитель заслуговує на особливу довіру, не зазначено і в клопотанні захисника.

Крім того, з пояснень обвинуваченого вбачається, що він із ОСОБА_6 знайомий давно, півроку у неї працював, разом з тим обвинувачений не зазначив, коли саме, а зважаючи на обставини справи це могло бути більше ніж чотири роки тому; разом з тим, ОСОБА_6 зареєстрована та працює у Києво-Святошинськомй районі Київської області, тоді як ОСОБА_4 зареєстрований у с. Пісківка Бородянського р-ну (Бучанського р-ну) Київської області. Всі ці обставини не дають підстав вважати, що ОСОБА_6 здатна поручатися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і спроможна за необхідності доставити його до суду на першу вимогу.

Отже, захисником не обґрунтована достатньою мірою можливість змінити запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку, а у зв`язку із тим, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 січня 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на особисту поруку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 7 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1