Справа № 214/5319/22
1-кп/214/796/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 11 вересня 2022 року до ЄРДР під №0000768, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2022 року, близько 18 години 40 хвилин, ОСОБА_5 був затриманий працівниками патрульної поліції та доставлений до адміністративної будівлі ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де на нього були складені адміністративні матеріали за порушення ним адміністративного законодавства на території парку «Саксаганський» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

У цей же день, о 20 годині, співробітник ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області дільничний офіцер поліції сектору превенції лейтенант поліції ОСОБА_4 відповідно до доручення начальника ВП №4 КРУП майора поліції ОСОБА_7 заступив на чергування для забезпечення публічного порядку на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, знаходився у форменому одязі та приблизно о 20 годині 15 хвилин перебував на першому поверсі адміністративної будівлі ВП №4 КРУП біля чергової частини, де ОСОБА_5 наніс йому одного удару ногою в ділянку правого колінного суглобу, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця правого колінного суглоба, які відповідно до висновку експерта №1280 від 14.09.2022 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, за ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У кримінальному провадженні 07 жовтня 2022 року між прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а з боку потерпілого були надана письмова згода на укладення такої угоди, з умовами якої він ознайомлений.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Прокурор уважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просив постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом даної угоди.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами угоди ознайомлений.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 жовтня 2022 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту з 22 години до 06 години залишити без змін до набрання вироком законної сили, змінивши місце перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом із зареєстрованої адреси його місця проживання АДРЕСА_1 , на адресу його фактичного місця проживання АДРЕСА_2

Після набрання вироком законної сили, речові докази три DVD-R-диска із відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів патрульних поліцейських зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .