ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1558/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/47/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 січня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 погоджене із прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000106 від 20.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково. Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 год. 59 хв. 23 березня 2023 року. Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 402600 грн. та одночасно покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1-4,8 ст. 194 КПК України.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні старшого слідчого підтверджують необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених в судовому засіданні обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя визнав можливим встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2023 року.

Свої вимоги мотивує тим, що підставою застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, тобто у вимаганні чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також у зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна (ч.4 ст.189 КК України) та позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, - переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Також зазначає, що судом помилково зроблено висновок про те, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, застава в розмірі 402600 грн., зможе забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор звертає увагу суду на те, що враховуючи характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , і те, що з метою залякування та схиляння потерпілого ОСОБА_10 до передачі підозрюваним грошових коштів потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження, а також встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то на даному етапі кримінального провадження має бути застосовано лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та зможе запобігти зазначеним ризикам.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, пояснення підозрюваного та думку його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просять залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.189 КК України. Також, слідчий суддя визнав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на потерпілого, свідків інших підозрюваних в цьому провадженні.

Такий висновок слідчого судді в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не підлягає перевірці в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається із апеляційної скарги прокурор оскаржує лише встановлення слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та просить застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.03.2023 року без визначення розміру застави.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що застосування альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя мотивував необхідністю виконання вимог ч.3,4 ст.183 КПК України та практики ЄСПЛ, а також відомостями про особу ОСОБА_7 , який займається підприємницькою діяльністю, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання.

З урахуванням наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 можливо встановити заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, в межах визначених ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі не наведено належних та аргументованих доводів на спростування наведених висновків слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно положень ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зазначена норма закону не містить прямої заборони визначити розмір застави у такому випадку, а лише надає суду таке право та одночасно вимагає врахувати підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор лише узагальнено стверджує, що визначення альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, але не наводить жодної конкретної обставини на підтвердження своїх доводів, які обґрунтовує виключно посиланням на тяжкість інкримінованого злочину. Також, прокурор ні в апеляційній скарзі, ні в ході апеляційного розгляду не зазначив конкретних обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, які на його думку були неправильно оцінені слідчим суддею при визначенні застави.

Аналізуючи доводи прокурора колегія суддів приходить до переконання про їх безпідставність.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний розгляд проводить виключно в межах доводів апеляційної скарги, а тому апеляційний суд не вправі самостійно визначати будь-яких інших підстав для погіршення становища підозрюваного, ніж наведені в апеляції сторони обвинувачення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 січня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді