Справа №127/3158/17
Провадження №1-кп/127/436/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Вінниці кримінальне провадження № 0008154 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

Встановив:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушеннячи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачений та його захисник щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, заперечили, оскільки судовий розгляд підходить до завершення, під час усього часу ОСОБА_6 виконував усі покладені на нього обов`язки, ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, а тому клопотання прокурора є не обґрунтоване та безпідставно ініційоване перед судом.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: -переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; -знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; -незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; -перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; -вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, частиною 2 цією статті визначено, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи в судовому засіданні клопотання прокурора, подане безпосередньо перед вирішенням питання про закінчення судового слідства у справі, оцінюючи в сукупності всі обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні та сторони кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог чинного КПК України, одна лише тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування одного з найтяжчих запобіжних заходів, яким, безумовно, є домашній арешт. Чинним КПК України визначено, що підставою для обрання запобіжного заходу є виключно - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, у нього наявні міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні дитину; при цьому, умови застосованого раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту ним не порушувались, потерпілий та свідки, допитані безпосередньо в судовому засіданні, жодних нарікань з приводу можливого впливу на них заявлено не було; щодо наявності інших ризиків, то вони лише формально перераховані прокурором у клопотанні, а тому ризики, визначені Законом для обрання запобіжного заходу - відсутні, в зв`язку з чим суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 194, 196, 331, 370-372 КПК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді