ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001582 від 22.10.2022, -
встановила:
до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001582 від 22.10.2022 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що 22.10.2022 до ЧЧ Фастівського РУП ГУНП в Київській обл. зі служби "102" надійшло повідомлення про те, що гр. ОСОБА_4 разом з невстановленою особою, діючи за попередньою змовою та маючи на меті заволодіти грошовими коштами, здійснили дзвінок на телефон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та шляхом обману повідомивши, про те, що дочка останньої потрапила до лікарні після ДТП, заволоділи її грошовими коштами в сумі 12100 грн.
22.10.2022, відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001582, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
22.10.2022 об 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 22.10.2022, ОСОБА_4 із невстановленою досудовим розслідуванням особою по телефону домовився про незаконне збагачення за рахунок чужого майна.
Домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа розподілили між собою ролі та визначили послідовність своїх дій, а саме невстановлена особа мала підшукати особу, грошима якої можна заволодіти, а ОСОБА_4 під`їжджати до місця перебування потерпілого та шляхом введення його в оману вмовити передати їм грошові кошти.
Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_4 , в цей же день близько 18 год 20 хв за вказівкою невстановленої особи прибув до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 про, що повідомив спільнику по мобільному телефону.
Так, 22.10.2022 близько 20 год 00 хв невстановлена досудовим розслідуванням особа діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , зателефонував потерпілій ОСОБА_7 та ввівши її в оману, а саме представившись лікарем ОСОБА_8 , повідомив, що її донька ОСОБА_9 потрапила в дорожньо-транспортну пригоду і потребує хірургічного втручання на проведення якого потрібні грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.
Після чого ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою та виконуючи відведену йому роль, 22.10.2022 близько 20 год. 00 хв. перебуваючи біля будинку потерпілої, що за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 будучи обманутою передала йому грошові кошти в сумі 12 100 грн на проведення не існуючої операції її доньки ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, шляхом обману заволоділи грошовими коштами, що належать потерпілій ОСОБА_7 чим завдали матеріальної шкоди в сумі 12 100 грн.
Слідчий вказує, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
22.10.2022 року о 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 190 КК України, вручено ОСОБА_4 23.10.2022 року.
В обґрунтування необхідності застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
23.10.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.10.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.10.2022; підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 190 КК України від 23.10.2022; допитом підозрюваного від 23.10.2022; іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.
У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого в даному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Про наявність ризику того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, свідчить те, що відносно нього скеровано обвинувальний акт до Личаківського районного суду міста Львова за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а також те, що ОСОБА_4 знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років, тому під страхом такого покарання може у майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Більш того, ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2022 та ухвалою слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 09.09.2022 було обрано запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, проте ОСОБА_4 визначені обов`язки було порушено.
Окрім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні, шляхом впливу на неї з метою зміни показань останньою або відмовою від надання таких показань, що позбавити орган досудового розслідування зібрати та надати суду належних і допустимих доказів вини підозрюваного ОСОБА_4 ..
Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних майнових злочинів.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує (п.1 ч.2 ст. 183 КПК України).
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжний захід, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів і що потребує позбавлення волі, не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
ухвалила:
Клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0001582 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 20.12.2022 року включно.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.10.2022 р. о 09:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1