УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2022 Справа №607/13460/22 Провадження №1-кп/607/1635/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000958, дані про яке 10.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, який є особою пенсійного віку, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

10.07.2022 близько 09 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volvo 740 2.3 GL», р.н. НОМЕР_1 , рухався у денну пору доби в межах населеного пункту м.Тернопіль по вул.Тернопільській у напрямку вул.Львівської. Наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул.Львівська - вул.Тернопільська та рухаючись по другорядній дорозі, водій ОСОБА_4 зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини вул.Львівська, маючи на меті виконати поворот ліворуч в напрямку центра міста Тернопіль. Надалі, водій ОСОБА_4 , не врахувавши дорожньої обстановки, проявивши недбалість у своїх діях, розпочав рух із другорядної дороги - вул.Тернопільської на головну - вул.Львівську, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу руху автомобіля марки «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_2 , де допустив зіткнення із цим транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався із двома пасажирами по головній дорозі - вул.Львівській у напрямку м.Львова.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу (тіла) 5-ї п?ясткової кістки правої кисті, який не був небезпечним для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувався тривалим (більше 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п.2.2.1 (а, в) і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 10.1, 16.11 встановлених Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв?язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 також клопотав перед судом про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що ним усунуто заподіяну шкоду, з потерпілим примирився.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 , подавши письмову заяву, також просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням, підтвердивши примирення з обвинуваченим, а також те, що останній усунув завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За правилами п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Також у пункті 3 даної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України є нетяжким злочином.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ОСОБА_6 винний в його вчиненні.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений ОСОБА_6 зрозумів наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.89 КК України вважається не судимим, отже є особою, до якого можуть бути застосовані положення ст.46 КК України.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі N 439/397/17 (провадження N 13-66 кс18), що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст.46 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не має судимості, вчинений ним необережний нетяжкий злочин не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, усунув заподіяну шкоду, з потерпілим примирився, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

На підставі наведеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 284-286, 372, 376 КПК України, ст.ст.44, 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження №0000958, дані про яке 10.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2022 у справі №607/8619/22 на автомобіль Volvo 740 2.3 GL, р.н. НОМЕР_4 , 1990 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_5 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить ОСОБА_7 , а також автомобіль ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_7 , 1992 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_8 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_8 .
Речові докази: автомобіль «Volvo 740 2.3 GL», р.н. НОМЕР_4 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить ОСОБА_7 та автомобіль «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_7 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_8 , які згідно постанови від 10.07.2022 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та постановлено зберігати на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, за адресою: м.Тернопіль, вул.Бережанська, 44б, після набрання ухвалою законної сили - повернути власникам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;відеофайл (документ) D15_S2500_E3059.mp4, який міститься на цифровому носії - оптичному CD-R диску «AXENT» 700MB, 80 min із наявним навколо центрального отвору номером: С3121XD170759800LH, який згідно постанови від 11.07.2022 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000958 від 10.07.2022, після набрання ухвалою законної сили - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000958 від 10.07.2022; два оптичні диски ОСОБА_4 , які згідно постанови від 17.08.2022 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , після набрання ухвалою законної сили залишити у володінні ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних експертиз від 28.07.2022 № СЕ-19/120-22/6935-ІТ в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп.; від 08.08.2022 № СЕ-19/120-22/6652-ІТ в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.; від 09.08.2022 № СЕ-19/120-22/6647-ІТ в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.; від 22.08.2022 №СЕ-19/120-22/7813-ІТ в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.; від 21.09.2022 №СЕ-19/120-22/8532-ІТ в розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп.; судових фототехнічних експертиз від 12.08.2022 №СЕ-19/120-22/6640-ФП в розмірі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп.; від 31.08.2022 №СЕ-19/120-22/8195-ФП в розмірі 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять одна) грн. 70 коп.; судової транспортно-трасологічної експертизи від 06.08.2022 №СЕ-19/120-22/6639-ІТ в розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддяОСОБА_1