Провадження № 1-кп/161/306/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 березня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504 від 16.04.2022 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженця та мешканки АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 19 вересня 2021 року о 15 годині 48 хвилин, перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, під приводом продажу товару за попередньо розміщеним оголошенням у соціальній мережі «Facebook», шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо відправлення обраного потерпілою ОСОБА_6 товару, незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 264 гривні, які потерпіла 19 вересня 2021 року о 15 годині 48 хвилин добровільно перерахувала на вказану у переписці у «Messenger» самою ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ж ім`я, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, вона ж, у період часу з 19 вересня 2021 року по 20 вересня 2021 року (точного часу встановити не виявилось можливим), перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, під приводом продажу товару за попередньо розміщеним оголошенням у соціальній мережі «Facebook», шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо відправлення обраного потерпілою ОСОБА_7 товару, незаконно заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 370 гривень, які потерпіла 19 вересня 2021 року о 13 годині 23 хвилині добровільно перерахувала на вказану у переписці у «Messenger» самою ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ж ім`я, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Окрім того, вона ж, у період часу з 25 вересня 2021 року по 27 вересня 2021 року (точного часу встановити не виявилось можливим), перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, під приводом продажу товару за попередньо розміщеним оголошенням у соціальній мережі «Facebook», шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо відправлення обраного потерпілою ОСОБА_8 товару, незаконно заволоділа грошовими коштами останньої на загальну суму 910 гривень, які потерпіла 25 вересня 2021 року о 5 годині 37 хвилин та о 08 годині 12 хвилин перерахувала двома транзакціями у сумі 540 гривень та 370 гривень, відповідно, на вказану у переписці у «Messenger» самою ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на її ж ім`я, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 910 гривень 00 копійок.

Крім цього, вона ж, 28 жовтня 2021 року о 18 годині 54 хвилин, перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, під приводом продажу товару за попередньо розміщеним оголошенням у соціальній мережі «Facebook», шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо відправлення обраного потерпілою ОСОБА_9 товару, незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 670 гривень, які потерпіла 28 жовтня 2021 року о 18 годині 54 хвилини добровільно перерахувала на вказану у переписці у «Messenger» самою ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , видану на її ж ім`я, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, вона ж, 31 жовтня 2021 року о 14 годин 27 хвилини перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, під приводом продажу товару за попередньо розміщеним оголошенням у соціальній мережі «Facebook», шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо відправлення обраного потерпілою ОСОБА_9 товару, незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 255 гривень, які потерпіла 31 жовтня 2021 року о 14 годині 27 хвилини добровільно перерахувала на вказану у переписці у «Messenger» самою ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , видану на її ж ім`я, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, визнала частково, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті зазначила, що дійсно під приводом продажу товару через соціальну мережу «Facebook», шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілих. Разом з тим, метою вчинення зазначених діянь був єдиний умисел на купівлю мобільного телефону, на який їй не вистачало коштів. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати.

В судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , однак попередньо подали до суду заяви про слухання справи у їхній відсутності, при призначенні покарання поклалися на розсуд суду (не настоювали на суворому покаранні) , завдані усім збитки відшкодовані в повному обсязі.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, її винуватість доводиться безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Протоколом обшуку від 27.08.2022, проведено за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А 72» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , слот для сім-картки № НОМЕР_9 , ноутбук марки «Samsung» серійний номер: ZOHQ93AZ420050K;

Протоколом огляду від 18.09.2022, яким зафіксовано огляд віднайдених в ході обшуку речей;

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 04.08.2022, яким зафіксовано інформацію про рух коштів по банківських картках АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_10 за період з 01.09.2021 по 10.05.2022, що використовувались обвинуваченою ОСОБА_5 ;

Скріншотами переписок із мобільних телефонів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з ОСОБА_5 , де зафіксовано повідомлення абонента « ОСОБА_10 » про продаж та купівлю товарів, чеки про оплату товарів;

Оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з врахуванням того, що обвинувачена визнала факт отримання грошових коштів потерпілих, , інших наведених доказів, які є взаємоузгодженими, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом.

Доводи обвинуваченої та її захисника, що її дії не були об`єднані єдиним умислом, є непереконливими.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КК України повторність відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним наміром.

Продовжуваний злочин це діяння, ознаки якого передбачені однією статтею або частиною статті КК і складається з двох або більше тотожних злочинних дій, що мають єдиний злочинний намір (єдиний умисел та загальну мету) і утворюють у своїй сукупності єдиний злочин. Можливість кваліфікації кількох діянь як одного продовжуваного злочину залежить від конкретних обставин того чи іншого кримінального провадження.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 , з самого початку не охоплювалися єдиним наміром на заволодіння шляхом обману грошовими коштами усіх потерпілих. Натомість обвинувачена кожного разу керувалась самостійним умислом на заволодіння грошима кожного потерпілого у різному розмірі, у різний час і виконувала в аналогічний спосіб усі необхідні дії для досягнення злочинної мети. Таким чином, кожен з епізодів вчинено з самостійним умислом, а тому підстав вважати злочин продовжуваним немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а також своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до кримінальних проступків та не тяжких злочинів, дані про особу винної та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 частково визнала свою винуватість, а отже не розкаялася у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, завдані збитки відшкодовані в повній мірі, потерпілі не настоюють на суворій мірі покарання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватою, вважає за необхідне призначити останній покарання у виді обмеження волі ближче до мінімальної межі.

Остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для призначення покарання у виді штрафу, виправних робіт суд не вбачає, оскільки обвинувачена не працює , не має сталого джерела доходів, востаннє була працевлаштованою в 2019 році, кримінальні правопорушення, в яких останню визнано винуватою були вчинені нею з метою заволодіння коштами потерпілих на загальну суму 2469 грн.

За наведених обставин, призначення мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією закону, за яким ОСОБА_5 визнано винуватою , на думку суду, є безпідставним, оскільки не відомі джерела доходів з яких вона буде сплачувати вказаний штраф.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме молодий вік обвинуваченої, відсутність негативної характеристики, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність претензій в потерпілих до обвинуваченої, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А 72» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , слот для сім-картки № НОМЕР_9 , ноутбук марки «Samsung» серійний номер: ZOHQ93AZ420050K - повернути за належністю ТирилюкО.В.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2022 року, на речі та предмети, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1