Справа № 204/8668/22
Провадження № 1-кп/204/697/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ;
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000411, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрільця-зенітника 1 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.
Прокурор подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, останній може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки. Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі. . Ризик впливу на свідків існує у зв`язку з тим, що обвинувачений отримавши доступ до матеріалів досудового розслідування володіє інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні. Також, у разі невжиття заходів обмеження комунікації та пересування обвинувачений повинен буде повернутися до розташування військової частини, де матиме безпосередню можливість впливати на свідків вчиненого ним кримінального правопорушення, які є його спів службовцями. Перебуваючи на волі, з метою ухилення від відповідальності за злочин у якому обвинувачується, як військовослужбовець, може ухилитися від військової служби вчинивши злочини, передбачена статтями 407-408 КК України, в тому числі шляхом самокалічення або іншим способом. На даний час зазначені ризики не зменшилися, відтак жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе їм запобігти.
У судовому засіданні прокурор підтримав вищезазначене клопотання, просив суд обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.
Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та підтримав позицію захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, доходить наступних висновків.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.

Положеннями статей 131-132, 176 КПК України, визначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до вимог п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді цього клопотання, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою, при наявності обґрунтованої підозри.
Судом встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 178 КК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим, з метою уникнення від відповідальності, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, обвинувачений може вчинити інший злочин, пов`язаний з військовою службою, а також матиме можливість продовжити вчиняти правопорушення, в якому він підозрюється. З огляду на те, що обвинувачений у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде змушений повернутися до місця несення служби, існує ризик його незаконного впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни ними показань для уникнення обвинуваченого від відповідальності.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки в умовах воєнного стану, враховуючи характер кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого.

Відтак, з огляду на доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, суд доходить висновку, що існує необхідність застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 27 жовтня 2022 року до 25 грудня 2022 року включно.
Для утримання обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до Східного територіального управління ВСП (м. Дніпро).
В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Копію ухвали направити до Східного територіального управління ВСП (м. Дніпро) для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 28.10.2022.

Суддя ОСОБА_1