Справа № 161/1059/23
Провадження № 1-кс/161/470/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції заяву особи, відносно якого вирішується клопотання - громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 від судового провадження по розгляду клопотання першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою в межах застосованого екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), справа № 161/1059/23, провадження № 1-м/161/1/23,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2023 року судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 передано для розгляду доповідну записку слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 , якою оформлено усну заяву особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 та клопотання захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 від судового провадження по розгляду клопотання першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою в межах застосованого екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), справа № 161/1059/23, провадження № 1-м/161/1/23, оскільки слідчий суддя ОСОБА_6 , на його думку, порушив право на захист, а саме, конфіденційність спілкування з захисником, оскільки надав можливість спілкування з захисником онлайн, а не офлайн, тому у них наявні враження про упередженість та необ`єктивність слідчого судді по розгляду даного клопотання, а відповідно сумніви щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд, відповідно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості.

Заслухавши пояснення особи, відносно якого розглядається клопотання та його захисника, які підтримали усну заяву про відвід та просили її задовольнити, думку прокурора, яка просила відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи її безпідставністю, оглянувши та дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали судового провадження по розгляду клопотання у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартиненко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області на розгляді перебуває клопотання першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою в межах застосованого екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), справа № 161/1059/23, провадження № 1-м/161/1/2, яке в порядку автоматизованої системи документообігу на підставі ст. 35 КПК України розподілене та передане для розгляду слідчому судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 .

В своїй усній заяві особа, відносно якої розглядається клопотання та захисник стверджують, що слідчий суддя ОСОБА_6 порушив право на захист, а саме, конфіденційність спілкування з захисником, оскільки надав можливість спілкування з захисником онлайн, а не офлайн, а тому у них наявні переконливі враження про упередженість та необ`єктивність слідчого судді по розгляду також і даного клопотання, а відповідно сумніви щодо реалізації ними права на справедливий судовий розгляд.

Однак, з вказаними доводами не можна погодиться, оскільки останніми не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді вищевказаного судового провадження по даному клопотанню.

При цьому, сам факт ненадання можливості спілкування офлайн, суд не відносить до такого, що вказує на підстави для відводу слідчого судді, при цьому, береться до уваги, що вказане судове засідання за згодою сторін здійснювалося в режимі відеоконференції і судом належним чином забезпечено право особі, відносно якого вирішується клопотання поспілкуватись тет-атет із стороною захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особою, відносно якого вирішується клопотання та його захисником не наведено будь - яких обґрунтованих підстав, що виключають можливість участі слідчого судді по розгляду даного судового провадження, що передбачені ст. 75 КПК України, тому в заяві про відвід слідчого судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви особи, відносно якого вирішується клопотання - громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 від судового провадження по розгляду клопотання першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою в межах застосованого екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), справа № 161/1059/23, провадження № 1-м/161/1/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 16 год. 00 хв. 24 січня 2023 року.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1