Справа № 459/2414/20
Провадження № 1-кп/459/63/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000042 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старява, Старосамбірського району, Львівської області, українки, громадянки України, з освітою середньою-спеціальною, працюючої на посаді відповідального чергового Червоноградської міської ради, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14.06.2020 року, близько 10:15 год., перебуваючи на першому поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин між нею та ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, нанесла один удар поліетиленовим пакетом, в якому знаходились продукти, у голову потерпілої, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованому їй діянні не визнала, пояснила, що 14.06.2020 року до 12.00 год. перебувала вдома. Із квартири, де проживає, вийшла в магазин лише після 12:00 год. Біля під`їзду стояла потерпіла та почала ображати її нецензурною лайкою. Не звертаючи на це уваги, вона пішла далі, а коли поверталася додому, близько 15:00 год., біля будинку знову побачила ОСОБА_6 , остання тримала у руках ножа та ображала її нецензурною лайкою. Вона ввімкнула відеозапис на телефоні та пішла в напрямку під`їзду, однак ОСОБА_6 першою зайшла у під`їзд, стала біля поштових скриньок та розкрила ніж, не пропускаючи ОСОБА_4 . Зазначила, що тримала у руках пакет, у якому знаходився брикет фаршу, яким вона прикрилася, коли потерпіла наносила їй удар ножем. Після цього ОСОБА_4 піднялася до себе в квартиру та викликала поліцію.Зазначила, що жодних ударів ОСОБА_6 не наносила. Цивільного позову не визнала.

Незважаючи на заперечення обвинуваченої, її винуватість в учиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується у сукупності такими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 14.06.2020 року вона вийшла з під`їзду у двір будинку, в якому проживала. Там стояли сусіди. Після цього з під`їзду вийшла обвинувачена та почала наближатися до неї, на що ОСОБА_6 сказала останній відійти від неї. Зазначила, що, нарізавши квітів, поверталася додому. У під`їзді, біля поштової скриньки, її наздогнала ОСОБА_4 та тримаючи у руках два поліетиленових пакети з продуктами, одним з них вдарила ОСОБА_6 в голову. Обвинувачена намагалась вдарити вдруге, однак їй перешкодив чоловік, який зайшов у під`їзд і остання втекла.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що до моменту події з потерпілою знайомий не був. 14.06.2020 року його товариш попросив забрати у ОСОБА_6 документи і саме по них він прийшов до неї того дня, близько 11:00 год. Зайшовши у під`їзд будинку, став свідком сутички потерпілої та обвинуваченої. Зазначив, що бачив, як ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_6 удар по голові поліетиленовим пакетом, який тримала у правій руці. Зробивши зауваження обвинуваченій, після якого остання втекла, відвів потерпілу у її квартиру, забрав необхідні йому документи та покинув місце події.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що є сусідом обвинуваченої. Того дня перебував на риболовлі та події не бачив. Ввечері сусіди повідомили йому про конфлікт, який стався між обвинуваченою та потерпілою.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 14.06.2020 року, зателефонувавши до ОСОБА_6 , дізнався, що у останньої погане самопочуття. Приїхавши до неї близько 12:00 год. того дня, він побачив, як потерпіла приймає ліки, а ОСОБА_11 розповіла про те, що ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_6 удар поліетиленовим пакетом по голові. Зазначив, що у потерпілої було опухле та червоне око. Наступного дня він зустрів ОСОБА_8 , якого просив забрати документи у ОСОБА_6 , останній розповів йому що бачив, як обвинувачена нанесла потерпілій удар в голову поліетиленовим пакетом та намагалася нанести вдруге, однак він цьому завадив.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що є сімейним лікарем потерпілої, яка звернулася до неї за медичною допомогою після того, як її вдарила сусідка. Зазначила, що виміряла потерпілій артеріальний тиск та скерувала її до невропатолога. Вказала, що у ОСОБА_6 шкірні покриви були чистими, синців не було.

Висновком експерта № 99/2020 від 07.08.2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 , 1941 р.н. на момент проведення судово-медичної експертизи 07.08.2020 року будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. При зверненні до лікарів поліклініки15-17 червня 2020 року їй було діагностовано «закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку». Вказана травма голови утворилася від контакту з тупими предметами, могла виникнути 14.06.2020 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2020 року поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході якого потерпіла ОСОБА_6 відтворила обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , яке мало місце 14.06.2020 року .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2020 року поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході якого свідок ОСОБА_8 відтворив обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, показав, як він побачив нанесення удару в голову потерпілої незнайомою йому жінкою.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд відкидає заперечення обвинуваченою нанесення нею ударів потерпілій приблизно о 10:15 год. 14.06.2022 року, оскільки такі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_8 , згідно із якими саме близько 11:00 год. обвинувачена нанесла удар по голові потерпілої, та поясненнями свідка ОСОБА_10 , згідно із якими у телефонній розмові з потерпілою, яка відбулася приблизно 14.06.2020 року о 12:00 год., тобто до часу, коли, за версією обвинуваченої, остання вийшла з дому, він довідався про погане самопочуття ОСОБА_6 внаслідок нанесення їй удару обвинуваченою. Показання зазначених свідків підтверджують показання потерпілої про те, що саме обвинувачена 14.06.2022 року у проміжок часу з 10:00 до 12:00 год. нанесла потерпілій удар поліетиленовим пакетом у голову. При цьому підстав для обмови свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинуваченої судом не встановлено. На переконання суду, заперечення обвинуваченою нанесення удару потерпілій спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене.

Під час судового розгляду як свідка було допитано ОСОБА_13 - колишнього чоловіка обвинуваченої, який пояснив, що у день події прийшов до останньої близько 14:00 год., зі слів обвинуваченої, дізнався про напад на неї потерпілої. Свідком події він не був. Також було допитано свідка ОСОБА_14 , яка є дочкою обвинуваченої, яка пояснила, що разом з батьком прийшла до обвинуваченої, яка була у знервованому стані, у зв`язку з нападом на неї ОСОБА_6 . Після приїзду поліції, дверей у квартирі потерпілої ніхто не відчинив. Очевидцем події ОСОБА_14 не була.

Ці показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не спростовують показань потерпілої, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у частині нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій, що мало місце 14.06.2020 року, близько 10:15 год.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість учиненого кримінального правопорушення, що є кримінальним проступком.

Ураховується й особа обвинуваченої, яка є людиною середнього віку, працює, на диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не знаходиться, без судимості.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових кримінальних правопорушень є призначення їй покарання у виді штрафу.

У цивільному позові ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченої матеріальну шкоду в сумі 13715,31грн та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн, завдану їй вчиненням кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а також судові витрати в сумі 202,20 грн. Вимоги обгрунтовані: копіями квитанцій про оплату ліків, понесеними витратами на надсилання кореспонденції та оплату вартості проїзду в транспорті у розмірі 202,20 грн; фізичним болем та стражданнями, душевними стражданнями, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я .

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Понесені ОСОБА_15 витрати, пов`язані з лікуванням, підтверджені у сумі 12335,65 грн, тому саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої. У решті вимог про відшкодування майнової шкоди у цивільному позову необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я, що спричинило легкі тілесні ушкодження, на переконання суду, свідчить про доведення факту спричинення потерпілому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про суму відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, судом ураховано тяжкість завданої потерпілому моральної шкоди, необхідність лікування, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті потерпілого. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Щодо вимоги ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченої на її користь 30000 грн. моральної шкоди, на думку суду, така належним чином не вмотивована, є завищеною та не відповідає тяжкості та характеру завданої шкоди. Суд вважає, що сума компенсації спричиненої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 повинна становити 10000 грн.

Отже, цивільний позов задовольняється частково.

Витрати потерпілого, пов`язані з прибуттям до місця судового провадження, ураховуючи положень п. 2 ч. 1 ст. 118, ч.ч. 1, 4 ст. 121 КПК України не є процесуальними витратами, тому понесені ОСОБА_16 витрати у сумі 170,20 грн, пов`язані з оплатою вартості проїзду у транспорті для участі у судовому засіданні у цій справі, що відбулося 18.04.2022 року у приміщенні Львівського апеляційного суду, не підлягають стягнення з обвинуваченої на її користь.

Не належать до таких витрат й витрати, пов`язані із надсиланням потерпілим поштової кореспонденції, тому вимога ОСОБА_15 про стягнення у сумі 58 грн не може бути задоволеною.

Отже, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Цивільний позовОСОБА_6 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 12335,65 грн на відшкодування майнової шкоди та 10000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази: медичну карту хворої ОСОБА_6 - повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1