Справа № 676/510/22
Провадження № 1-кп/676/185/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 23.08.2021 року близько 22 год. 00 хв. поруч з житловим будинком АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_6 , умисно наніс не менше трьох ударів кулаком правої та лівої руки в обличчя останнього, який при цьому намагався захиститись, закривши обличчя долонями рук, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна лівої завушної ділянки, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, крововиливу носової перегородки та тілесні ушкодження середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад, у вигляді закритого перелому проксимальної фаланги 5-го пальця лівої китиці.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, пояснив, що 23.08.2021 року близько 22 год., перебуваючи разом із сусідом за столиком кафе по АДРЕСА_3 , побачив як до під`їзду будинку йде сусід ОСОБА_6 , з яким перебував в неприязних відносинах, та його співмешканка ОСОБА_7 . Підійшов до них з проханням не ставити свій автомобіль на належне йому паркомісце під будинком, мотивуючи наявністю відповідних правовстановлюючих документів на це місце. На що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали з ним конфліктувати, говорити, що будуть ставити свій автомобіль куди захочуть та вимагати повернення грошових коштів, які вони були змушені заплатити за таксі через заблокований автомобіль. Не втримавшись, декілька разів вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя. При цьому, ОСОБА_6 у відповідь також наніс йому декілька ударів. Після чого підбіг сусід та розборонив їх. Його дружина ОСОБА_8 та сусід ОСОБА_9 з балконів своїх квартир кричали щоб вони зупинили конфлікт. Вважає, що не міг своїми ударами по обличчю спричинити ОСОБА_6 зазначені в обвинуваченні тілесні ушкодження. Припустив, що можливо потерпілий отримав їх коли наносив удари у відповідь або ще до події. Не бачив ніяких тілесних ушкоджень на потерпілому перед конфліктом. Після події також проходив судово-медичну експертизу, однак жодних тілесних ушкоджень в нього виявлено не було. Цивільний позов визнав лише в частині майнової шкоди. Ствердив, що розкаюється у вчиненому, однак ніяким чином не відшкодував завдану майнову та моральну шкоду потерпілому.
Невизнання вини обвинуваченим, розцінюється судом як намагання уникнути ним відповідальності, об`єктивно спростовується в суді показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 24.08.2021 року близько 22 год. по вул. Панівецька в м. Кам`янці-Подільському повертався додому разом зі співмешканкою ОСОБА_7 . Проходячи повз двір, бачив сусіда ОСОБА_4 , який сидів за столиком в кафе та вживав спиртні напої разом з іншим сусідом. Направляючись в під`їзд, почув голос обвинуваченого, який кричав зупинитись і біг позаду. Вони зупинились, натомість ОСОБА_4 , перебуваючи в стані сп`яніння, почав з`ясовувати стосунки з приводу паркомісця для автомобіля під будинком, мотивуючи наявністю відповідних документів. У відповідь на його прохання показати документи, ОСОБА_4 зі словами «зараз я тобі покажу» своєю лівою рукою наніс удар в область носу, зламавши його. Захищаючись, затулив обличчя долонями рук, однак ОСОБА_4 вже кулаком правої руки вдарив його в руку, зламавши мізинець на руці. Після чого наніс ще один удар правою рукою в область правої вушної раковини. Далі ОСОБА_4 декілька вдарив його ногою по тулубу, схопив за плеча, розірвавши футболку. Співмешканка ОСОБА_7 намагалась розборонити їх, однак їй це не вдалося. Тоді підбіг сусід і розборонив бійку. Одразу викликав поліцію, яка відвезла його до лікарні, де пройшов відповідне обстеження. Після чого разом з поліцейськими поїхав до міськвідділу та надав пояснення. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, уточнивши при цьому, що фактично понесені ним витрати на правову допомогу склали 1000 грн. Жодних відшкодувань завданої шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 здійснено не було, окрім пропозиції відкути розірвану ним футболку. Ніякого розкаяння у вчиненому він не здійснив, натомість неодноразово погрожував зброєю. Приносив свої вибачення фіктивно, лише коли вказане кримінальне провадження було передано до суду. При призначенні покарання поклався на думку суду.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.08.2021 року (т. 2 а.с. 9) потерпілий ОСОБА_6 заявив, що 23.08.2021 року близько 22 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 чоловік на ім`я ОСОБА_10 завдав близько п`яти ударів кулаками обох рук в область обличчя та передпліччя, внаслідок який ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, закритого перелому спинки носа зі зміщенням, закритого перелому основної фаланги п`ятої кістки лівої кисті руки.
Пояснення потерпілого ОСОБА_6 повністю узгоджуються з даними дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту з відеофіксацією від 11.01.2021 року (т. 2 а.с. 73-75) відповідно до якого ОСОБА_6 розповів та відтворив в деталях, коли та за яких саме обставин відбувся конфлікт між обвинуваченим та потерпілим в ході якого ОСОБА_4 було нанесено удари лівою та правою руками в область носу, лівої руки та лівої вушної раковини, що повністю підтверджує механізм спричинення тілесних ушкоджень та їх локалізацію.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 24.08.2021 року близько 22-23 год. поверталась разом зі своїм співмешканцем за місцем спільного проживання в квартиру по АДРЕСА_3 . Почувши чоловічий крик, повернулась та побачила обвинуваченого ОСОБА_4 , який підійшов до ОСОБА_6 та емоційно говорив щоб той не ставив свій автомобіль на належне йому згідно документів паркомісце під багатоквартирним будинком. В свою чергу ОСОБА_6 попросив показати вказані документи, тоді ОСОБА_4 зі словами «зараз я тобі покажу» своєю лівою рукою вдарив ОСОБА_6 в область носу. ОСОБА_6 прикрився рукою, намагаючись захиститись, однак ОСОБА_4 продовжив наносити удари по руці, голові та тулубу. Також, схопивши ОСОБА_6 за плече, розірвав на ньому футболку. Всього було близько п`яти ударів. Намагалась зупинити бійку, однак обвинувачений на неї не зважав. Одразу викликали поліцію, чекаючи яку ОСОБА_4 наніс удар своєю ногою їй по нозі. Дружина обвинуваченого вийшла вже по закінченню конфлікту і самої бійки бачити не могла. Ствердила, що ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно. По приїзду поліція відвезла ОСОБА_6 до лікарні, після чого в міськвідділ поліції. Після інциденту обвинувачений не вибачився за скоєне.
Пояснення свідка ОСОБА_7 відповідають даним, які зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту з відеофіксацією від 11.01.2021 року (т. 2 а.с. 76-78) згідно якого ОСОБА_7 розповіла та відтворила в деталях, коли та за яких саме обставин відбувся конфлікт між обвинуваченим та потерпілим в ході якого ОСОБА_4 наносив удари лівою та правою руками в область носу, лівої руки та лівої вушної раковини потерпілого ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що в серпні 2021 року в нічну пору доби, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі по АДРЕСА_3 , почула під вікнами будинку голос свого чоловіка ОСОБА_4 , який запитував в ОСОБА_6 чому той ставить автомобіль на належне йому місце, мотивуючи наявністю відповідних правовстановлюючих документів. Крикнула чоловіку через балкон не чіпати ОСОБА_6 та одразу вийшла з квартири на вулицю. Моменту спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не бачила, однак чула як він говорив до ОСОБА_4 що той йому зламав носа та розірвав футболку.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 23.08.2021 року у вечірню пору доби, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , почув як під вікнами його будинку конфліктують його сусіди - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Увесь конфлікт тривав близько 8-10 хвилин. Словесна суперечка перейшла у взаємну шарпанину, після якої ОСОБА_6 сказав, що йому зламали носа. При цьому, дружина ОСОБА_4 намагалась розборонити чоловіків, натомість дружина ОСОБА_6 провокувала вказаний конфлікт.
Відповідно до висновків первинної та додаткової судово-медичної експертизи № 312 від 02.11.2021 року (т. 2 а.с. 12-13) та №14 від 13.01.2022 року (т. 2 а.с. 84-86) в потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження середньої тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому проксимальної фаланги 5-го пальця лівої китиці, що могло утворитись внаслідок одноразової дії удару тупим твердим предметом, яким міг бути кулак руки, нога сторонньої людини або будь-який інший аналогічний предмет, за умов і в термін, вказаний потерпілим ОСОБА_6 , тобто 23.08.2021 року, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, садна лівої завушної ділянки, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, крововиливу носової перегородки, які могли утворитись внаслідок неодноразової (не менше двох) дії ударів тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, ноги сторонньої людини або будь-який інший аналогічний предмет ,за умов і в термін, вказаний потерпілим ОСОБА_6 , тобто 23.08.2021 року. Всі вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 в ході проведення слідчих експериментів за їх участю від 11.01.2022 року.
Сукупність зазначених доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_4 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, з огляду на пояснення потерпілого ОСОБА_6 , який чітко та детально вказав механізм спричинення обвинуваченим ОСОБА_4 отриманих ним тілесних ушкоджень та їх локалізацію. У суду немає жодних підстав ставити під сумнів такі пояснення потерпілого ОСОБА_6 , оскільки вони повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_7 , яка була очевидцем події, та підтвердила в ході судового розгляду а також в рамках слідчого експерименту з її участю, механізм та порядок спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , яка чула з вікна своєї квартири як потерпілий ОСОБА_6 кричав, що її чоловік ОСОБА_4 зламав йому носа та порвав футболку, свідка ОСОБА_9 , який підтвердив наявність конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що переріс в шарпанину, в ході якої ОСОБА_6 сказав ОСОБА_4 , що той йому зламав ніс.
Припущення обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпілий ОСОБА_6 міг отримати тілесні ушкодження внаслідок здійснення ним ударів у відповідь або міг мати вказані тілесні ушкодження ще до події спростовується даними висновків первинної та додаткової судово-медичної експертизи № 312 від 02.11.2021 року та №14 від 13.01.2022 року, згідно яких встановлено, що отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок одноразової дії удару тупим твердим предметом, яким міг бути кулак руки, нога сторонньої людини або будь-який інший аналогічний предмет за умов і в термін, вказаний потерпілим ОСОБА_6 , тобто 23.08.2021 року, а також за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 в ході проведення слідчих експериментів за їх участю від 11.01.2022 року.
Разом з тим, сам обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні факт здійснення ним декількох ударів кулаками рук в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 . При цьому, його припущення про неможливість отримання тілесних ушкоджень, вказаних в обвинуваченні, внаслідок здійснених ним ударів кулаками рук, є суто його особистою думкою та спростовується належними та допустимими висновками відповідних експертних установ.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд в ході судового слідства встановив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених в ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.
Твердження прокурора про наявність такої обтяжуючої обставини як вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд не бере до уваги з огляду на відсутність в матеріалах кримінального провадження відповідних підтверджуючих перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в такому стані документів (відповідних довідок, актів освідування чи висновків судово-медичних експертиз). Крім того, стороною обвинувачення не було інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_4 вказаної обтяжуючої обставини в рамках даного кримінального провадження, а тому суд, зважаючи на вимоги ст. 337 КПК України, не може вийти за межі судового розгляду.
Твердження обвинуваченого про його розкаяння у вчиненому не може розцінюватися судом як щире каяття, оскільки в ході усього досудового та судового розгляду справи обвинувачений не проявляв дій, які би свідчать про критичну оцінку своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.
ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання КП «УК «Південь» компрометуючими матеріалами щодо нього не володіє, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи наведене, з урахуванням особи останнього, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого відсутність жодного розкаяння за безпідставне заподіяння іншій особі тілесних ушкоджень середньої тяжкості, нездійснення ніякого відшкодування ні майнової ані моральної шкоди, спричиненій потерпілому, наслідки вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 та ст. 75 КК України щодо ОСОБА_4 судом не встановлено.
При вирішенні розміру відшкодування цивільного позову в частині майнової шкоди, суд керується ч. 1 ст. 1177 ЦК України, в якій закріплено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону, та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, згідно якого особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
В обґрунтування понесених потерпілим витрат на його лікування до цивільного позову долучено аптечні чеки, якими підтверджено придбання лікарських препаратів на суму 116,90 грн. Судом встановлено, що підставою для придбання зазначених в даних чеках медичних препаратів, є відповідний рецепт лікаря ОСОБА_12 . КНП БЦРЛ «Слобідко-Кульчієвецької сільської ради» на ім`я ОСОБА_6 від 24.08.2021 року, а тому цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 116,90 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений.
Частиною 1 ст. 124 КПК України закріплено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до позовної заяви (т. 1 а.с. 33-37) та долученого до неї договору про надання юридичної допомоги від 21.02.2022 року, укладеного між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 38-40), винагорода за послуги адвоката склала 5000 (п`ять тисяч) грн., однак зі слів потерпілого ОСОБА_6 розмір фактично понесених ним витрат на оплату складання цивільного позову та юридичних консультацій склав 1000 грн.
Виходячи з вище зазначеного, суд вважає співмірними та такими, що відповідають критеріям розумності щодо оплати послуг адвоката в частині складення цивільного позову та надання юридичних консультацій в рамках даного кримінального провадження, а тому позовні вимоги потерпілого цивільного-позивача ОСОБА_6 про відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 1000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового та судового розгляду справи не обирався, таких підстав обирати йому будь-який із запобіжних заходів, до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази згідно постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22.11.2021 року (т. 2 а.с. 43) зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя