СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2578/23
пр. № 1-кп/759/807/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2023 року за №0000538, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Семипалатинськ, Казахстан, українця, громадянина України, який не одружений, офіційно не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 29.01.2023 приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», що розташований по вул. Берковецька, 6-В в м. Києві, в умовах воєнного стану на території України, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр-К» на загальну суму 391 грн., 29 коп. (без ПДВ), однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, ОСОБА_3 29.01.2023 приблизно о 18 годині 20 хвилин, зайшов до приміщення гіпермаркету «Епіцентр», що розташований по вул. Берковецькій, 6-В у м. Києві та прослідував до відділу з продажу продуктів харчування. Перебуваючи у відділу з продажу продуктів харчування вказаного гіпермаркету, ОСОБА_3 звернув увагу на товар, який знаходився на вітрині та оскільки в нього бракувало при собі достатньої кількості грошових коштів, він вирішив його таємно викрасти з метою подальшого обернення на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до вітрини де розміщується товар із морепродуктів та отримав від продавця зважений товар, який він обрав до цього. В подальшому, ОСОБА_3 прослідував до каси самообслуговування та переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав товар, який тримав в руках, а саме: «Форель філе слабо солоне», артикул 61603252, вагою 0,226 кг., вартістю 822 грн. 50 коп. (без ПДВ) за 1 (один) кг.; «Лосось філе слабо солоне», артикул 61603250, вагою 0,240 кг., вартістю 855 грн., 83 коп. (без ПДВ) за 1 (один) кг., а всього на загальну суму 391 грн., 29 коп. (без ПДВ), який він сховав в середину штанів в які був вдягнений та в подальшому прослідував до виходу з магазину.

Не розрахувавшись за схований в середину своїх штанів товар, ОСОБА_3 пройшов через лінію каси та попрямував до виходу з магазину, однак біля виходу був зупинений працівником охорони, який виявив в нього викрадений товар.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро каявся та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 29.01.2023 року, приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», що по вул. Берковецькій, 6-в у м. Києві, керуючись корисливим умислом, взяв червону рибу, яка була в пластикових боксах, та переклавши її до пакету, що мав при собі, сховав за пояс штанів, в які був одягений та направився до виходу з магазину, проте при спробі вийти з магазину з неоплаченим товаром був затриманий працівниками охорони. Пояснив, що на той час в нього були тяжкі сімейні обставини. Просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ступінь завершення вчинення кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме відсутність настання тяжких наслідків, зважаючи на ту обставину, що шкода заподіяна злочином відшкодована шляхом повернення майна, з огляду на особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. - АДРЕСА_1 , з роз`ясненням обов`язку прибувати за кожною вимогою суду до набранням вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази по справі:

- рибу помаранчового кольору, що порізана смужками та поміщена до поліетиленового прозорого пакету без распознавальних знаків та маркувань, яка передана на відповідальне зберігання представникам гіпермаркету "Епцентр" ТОВ "Епіцентр К" - залишити у належного володільця;

- дві пластикові кришки з надписами, які зберігаються у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1