Справа № 463/4221/20
провадження 1-кп/462/108/22
У Х В А Л А

14 листопада 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та поrладених обов`язків

встановив:
На розгляді у Залізничному районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 24 квітня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 2, 3, ст. 311, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст.317 КК України; ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 2, 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження:

- обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням наступних обов`язків: прибувати за першим викликом до суду; не залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; у разі зміни місця проживання повідомляти про це суд; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю;

- обвинуваченому ОСОБА_10 на два місяці наступних обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- обвинуваченому ОСОБА_8 на два місяці наступних обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- обвинуваченому ОСОБА_6 на два місяці наступних обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці наступних обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі області в якій проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

оскільки вони обвинувачуються у вчинені ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, можуть переховуватися від суду, продовжити вчиняти раніше розпочате кримінальне правопорушення (зокрема щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, зважаючи на налагоджену схему виробництва, пересилання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин впродовж тривалого періоду та за наявності інших членів злочинної організації, які не притягнуті до передбаченої законом відповідальності), незаконно впливати на свідків вчинених кримінальних правопорушень, інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані судом, та інших осіб, яким відомі обставини вчинення незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, а також наявність вагомих доказів про вчинення інкримінованих обвинуваченими кримінальних правопорушень. Ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, не зменшилися, кримінальні правопорушення, в яких обвинувачуються останні, відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, направлені проти здоров`я нації, вчинені умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинувачених щодо виконання ними процесуальних рішень та не унеможливить спроби останніх перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_17 відносно задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що зазначені прокурором ризики, визначенні ст. 177 КПК України, є необґрунтованими і не підтверджені жодними доказами. Окрім цього, зазначив, що у обвинуваченого є сім`я, яка на даний час знаходиться за кордоном, що свідчить про наявність соціальних зв`язків, а тому просить клопотання прокурора залишити без задоволення та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. У випадку продовження запобіжного заходу просить зменшити розмір застави у межах до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки розмір застави, який просить визначити прокурор, є непомірним для її підзахисного. Обвинувачений ОСОБА_9 відносно задоволення клопотання прокурора заперечив.

Захисник ОСОБА_15 та обвинувачений ОСОБА_7 відносно задоволення клопотання прокурора не заперечили та просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, оскільки останній має роботу з ненормованим робочим днем.

Захисник ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_10 відносно задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Захисник ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_8 відносно задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Захисник ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_6 відносно задоволення клопотання не заперечили.

Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_4 відносно задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків на ОСОБА_4 не заперечили.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, випливає зі змісту ст. 331 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та продовження строку дії покладених на обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обов`язків, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_7 домашній арешт, слід вважати той факт, що обвинувачені були учасниками злочинної організації та обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання, яке загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду. Крім того, на даний час судом ще не досліджено всіх доказів, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, не допитано свідків, а відтак обвинувачені, як організатори чи учасники злочинної групи, володіючи інформацією про обставини та перебуваючи на волі, можуть знищити, сховати або спотворити будь-який з доказів, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні та інших осіб, яким відомі обставини справи. Окрім цього, обвинувачені можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких обвинувачуються, зокрема щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, зважаючи на налагоджену схему виробництва, пересилання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин впродовж тривалого періоду та за наявності інших членів злочинної організації, які не притягнуті до передбаченої законом відповідальності, а відтак наявні всі підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 домашнього арешту, а обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 продовження строку дії покладених на них обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить приписам п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Питання наявності зазначених ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, було встановлено судом при продовженні застосуванні запобіжних заходів. При обранні запобіжних заходів відносно кожного з обвинувачених були враховані всі дані про особу обвинуваченого, на які посилається сторона захисту, як на підстави для зміни запобіжних заходів на більш м`які.

Суду не надано беззаперечних доказів, які б вказували на те, що обвинувачений ОСОБА_9 не може в подальшому перебувати під вартою за станом здоров`я, чи з будь яких інших причин.

Суд вважає, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжних заходів відносно обвинувачених на даний час продовжують існувати, а тому дані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи кожного з обвинуваченого.

Таким чином, судом не встановлено підстав для зміни запобіжних заходів, а сторонами захисту не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 домашнього арешту, а обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строку дії покладених на них обов`язків, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Оскільки заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинувачених не зменшилися, що виправдовує подальше їх тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 до 60 днів, тобто до 12.01.2023 включно.

Суд знаходить доцільним продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії домашнього арешту на 2 місяці, а саме з 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Також суд знаходить доцільним продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строку дії покладених на них обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, на 2 місяці.

Разом з тим, при виконанні судом вимог ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, наявність вище описаних ризиків, беручи до уваги тяжкість, багатоепізодність пред`явленого обвинувачення, а також враховуючи тривалість судового розгляду даного кримінального провадження, введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, тому з метою уникнення підстав вважати розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого суд вважає, що ОСОБА_9 слід визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 гривень, оскільки розмір такої повинен бути достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим, проте одночасно не може бути завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 193, 194, 197, 315, 372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.01.2023 включно.

Заставу обвинуваченому ОСОБА_9 визначити в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.01.2023 включно.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до суду; не залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 з 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; у разі зміни місця проживання повідомляти про це суд; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на два місяці наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі області, в якій проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на два місяці наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі за межі області, в якій проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на два місяці наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі області, в якій проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на два місяці наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі області, в якій проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні (поза межами судового засідання); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.11.2022.

Суддя:

.