Справа № 461/5927/22
Провадження № 1-кс/461/576/23
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
30.01.2023 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
27.01.2023 року слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 26.01.2023 майно (речі та документи), а саме:
-Запит Козівської сільської ради №292/02-18 від 04.09.2015 з додатком (картографічними матеріалами) на 4 арк.;
-Журнал вхідної кореспонденції підприємства з 02.01.2015 по 10.07.2017 на 99 арк.;
-Відповідь ДЛГП «Галсільліс» №268 від 11.11.2015 на 1 арк.;
-Журнал вихідної кореспонденції підприємства з 05.01.15 по 30.05.18 на 99 арк.
Вартість незаконно вилучених земельних ділянок приблизно 1 млн. грн.
26.01.2023 року на території ДЛГП «Галсільліс»проведений санкціонований обшук на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова, під час якого виявлено та вилучено вищевказані документи.
Враховуючи те, що вищевказані речі, вилучені, відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України, та можуть бути використані як докази факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, 26.01.2023 року їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий вказує, що з метою збереження речових доказів на вище перелічене майно необхідно накласти арешт.
Клопотання про арешт майна слідчий просить розглядати без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна, а також без участі слідчого та без фіксування технічними засобами фіксації.
Слідчим суддею здійснювався виклик власника майна, однак такий не забезпечив явку свого представника в судове засідання.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності учасників процесу.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, виходить із наступного.
26.01.2033 на підставі вищевказаної ухвали було проведено обшук під час якого, зокрема, виявлено та вилучено:
-Запит Козівської сільської ради №292/02-18 від 04.09.2015 з додатком (картографічними матеріалами) на 4 арк.;
-Журнал вхідної кореспонденції підприємства з 02.01.2015 по 10.07.2017 на 99 арк.;
-Відповідь ДЛГП «Галсільліс» №268 від 11.11.2015 на 1 арк.;
-Журнал вихідної кореспонденції підприємства з 05.01.15 по 30.05.18 на 99 арк.
Постановою слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 26.01.2023 вищевказані документи були визнані речовими доказами в межах даного кримінального провадження.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КК України, арешт майна з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В поданому клопотанні про накладення арешту на майно, як на правову підставу арешту майна, слідчий покликається на те, що такий має бути накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а не застосування такого виду забезпечення кримінального провадження призведе до його використання, відчуження, тобто ч.ч.1, 11 ст.170 КПК України.
Дослідивши надані матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується дане кримінальне провадження, та в межах якого подане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, а саме вилученого в ході проведення обшуку 26.01.2023.
Крім цього, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випаду відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.
Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.
Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.01.2023 майно (речі та документи), а саме:
-Запит Козівської сільської ради №292/02-18 від 04.09.2015 з додатком (картографічними матеріалами) на 4 арк.;
-Журнал вхідної кореспонденції підприємства з 02.01.2015 по 10.07.2017 на 99 арк.;
-Відповідь ДЛГП «Галсільліс» №268 від 11.11.2015 на 1 арк.;
-Журнал вихідної кореспонденції підприємства з 05.01.15 по 30.05.18 на 99 арк.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складено 01.02.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1