УХВАЛА

Справа № 569/16066/22

04 листопада 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004839 від 11 серпня 2018 року по обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України, суд

УХВАЛИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження №0004839 від 11 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 21 год. до 07 год., із продовженням дії обов`язків.
В обґрунтування клопотання вказала, що 11 серпня 2018 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні легкового автомобіля «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 та знаходячись на проїзній частині неподалік будівлі, що за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що продюсер філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Рівненська регіональна дирекція» ОСОБА_7 є журналістом, яка прибула за вищевказаною адресою та керуючись положеннями строкового трудового договору №26-стд від 08.12.2017 здійснювала зібрання матеріалу по факту дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_4 аби в подальшому висвітлити її в засобах масової інформації, під час надання коментарів щодо ДТП, висловлював ОСОБА_7 погрози насильством та смертю із зазначенням способу реалізації відповідної насильницької дії, у зв`язку із здійсненням нею як журналістом законної професійної діяльності, яку потерпіла сприйняла як реальну, чим заподіяв останній моральної шкоди.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345-1 КК України, а саме: погроза насильством щодо журналіста, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
Виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні: Показами потерпілої ОСОБА_7 (протокол допиту від 15.08.2018, протокол додаткового допиту від 22.07.2021, протокол додаткового допиту від 27.09.2021), Показами свідка ОСОБА_8 (протокол допиту від 27.09.2021), Показами свідка ОСОБА_9 (протокол допиту від 30.10.2018), Показами свідка ОСОБА_10 (протокол допиту від 22.08.2018), Показами свідка ОСОБА_11 (протокол допиту від 22.08.2018), Показами свідка ОСОБА_12 (протокол допиту від 12.09.2018), Протоколом перегляду відеозапису від 19.07.2019, Висновком експерта від 10.12.2021 №СЕ-19/118-21/8133-ВЗ за результатами судової експертизи відео-, звукозапису за експертними спеціальностями 7.1 «Технічне дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису», 7.2 «Дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ», Висновком експерта від 16.06.2022 №54/1516-169 за результатами лінгвістичної експертизи за експертною спеціальністю 1.4 «Семантико-текстуальне дослідження писемного та усного мовлення», Іншими матеріалами кримінального провадження.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст.177 КПК України у ході досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме: може переховуватись від суду, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі, вживає заходів, щоб переховуватись суду з метою уникнення відповідальності. Зокрема, на час повідомлення про підозру фактичне місце знаходження ОСОБА_4 було невідоме, а за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 відсутній, що свідчило про те, що він переховується від правоохоронних органів.
26.08.2022 підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено в розшук.
07.09.2022 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
05.10.2022 слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з обранням домашнього арешту з забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби.
Незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинуваченому відоме місце їх проживання є всі підстави вважати, що він шляхом вмовлянь та погроз, зможе незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, а саме з метою зміни їх показань, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню.
Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики суду, що в подальшому може позбавити суд завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників.
Вчинити інше кримінальне правопорушення: враховуючи вищенаведені обставини, особу ОСОБА_4 , 18.07.2018 обвинувальний акт відносно якого направлено до Рівненського районного суду за ч.1 ч.2 ст.307 КК України, є ризики, що перебуваючи на волі останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, що у відповідності до п.5 ч.1 ст.177 КПК України, також є ризиком.
Крім того, слід зазначити, що за змістом п.п. b та c ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
Продовження запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду. На даний час вищевказані ризики не змінились, продовжує існувати ризик продовження вчинення ним злочинів та переховування від суду, а запобігання цим ризикам не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не встановлено.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування обвинуваченого.
Зважаючи на наведені факти та обставини, передбачені 178 КПК України, та те, що справа набула суспільного резонансу, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігти переховування суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, обрати особисте зобов`язання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України, який за ступенем тяжкості, у відповідності до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Прокурор при розгляді клопотання довела про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існують ризики передбачені ст..177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, покази яких не дослідженні безпосередньо судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення та обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати АДРЕСА_1 у період з 21 год. до 07 год.
Крім того, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду; не відлучатися з Рівненської області без дозволу прокурора чи суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло, за адресою АДРЕСА_1 у період з 21 год. до 07 год.
Термін дії ухвали встановити два місяці з моменту постановлення, тобто до 04 січня 2023 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду; не відлучатися з Рівненської області без дозволу прокурора чи суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали для виконання надіслати до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області та прокурору Рівненської окружної прокуратури - для контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 04 січня 2023 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_14