Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2916/22
номер провадження 1-кп/695/204/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в залі судового засідання кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000211 від 25.04.2022 року стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, жителя АДРЕСА_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду та призначене до судового розгляду на 07.02.2023 року на 11.00 год.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 на 60 днів терміном до 07.04.2023 року, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Прокурор вказала, що ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати і по даний час, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, тому не застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи тяжкість санкції, дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_9 буде переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальну діяльність, у якій він обвинувачується, оскільки є раніше судимим. Також прокурор вказує, що обвинувачений при обранні іншого запобіжного заходу може впливати на потерпілих та свідків, адреси місця проживання яких йому достеменно відомі.

Потерпілий та законний представник малолітнього потерпілого підтримали думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строків його тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає, що на даний час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а інкриміновані йому правопорушення вчиняв маючим не зняту та не погашену судимість, що може свідчити про наявність у нього схильності до вчинення кримінальних правопорушень та підтверджує обґрунтованість ризику вчинення інших кримінальних правопорушень при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також є підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, адреси місця проживання яких йому відомі та з якими він проживає в одному населеному пункті.

За вказаних вище обставин в їх сукупності суд приходить до переконання, що на час розгляду даного клопотання ризики, які були підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

У кримінальному провадженні зв`язок обвинуваченого з вчиненим кримінальним правопорушенням має підтверджуватися наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження на час пред`явлення підозри.

Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування чи судового розгляду.

Також суд зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наведені в матеріалах справи обставини в повній мірі підтверджують необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , який не заперечував проти клопотання прокурора.

Суд, при постановленні даної ухвали, керуючись ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, враховуючи насильницький характер кримінального правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 .

Керуючись ст.,ст. 177,178, 183 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України, строком на 60 днів, тобто по 07 квітня 2023 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді Ватажок- ОСОБА_11

ОСОБА_3