ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/161/23 Справа № 214/1383/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000918 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, не працює, має на утриманні доньку ОСОБА_9 , 2007 року народження, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року, задоволено клопотання старшої слідчої СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 .

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. залишати житло квартиру АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, а саме: з 08 грудня 2022 року по 05 лютого 2023 року, з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Сторона захисту не погоджується з доводами суду першої інстанції, оскільки судом повно та всебічно недосліджені всі обставини справи.

Вважає, що ризики, на які посилається слідчий не доведені та не обґрунтовані.

Зазначає, що суд не надав правової оцінки, що відомості про кримінальне провадження №0000918 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2021 року.

Лише 07.12.2022 року, тобто більше аніж через рік, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Тож, з часу внесення відомостей до ЄРДР і до повідомлення про підозру пройшло більше року. За цей час ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і невідворотність покарання, мала достатньо часу аби вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, могла схилити останніх давати неправдиві показання, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрювана за вказаний проміжок часу не вчиняла ніяких дій, немає підстав вважати, що існує реальна загроза зазначеного.

Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваної, якій 51 рік, остання має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судима. Підозрювана ОСОБА_8 не працює, та перебуває як безробітна в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості. Відповідно, домашній арешт у встановлений судом період: з 18.00 год. до 08.00 год. унеможливлює працевлаштування підозрюваної.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчий суддя також має вирішити питання щодо можливості обрання альтернативного запобіжного заходу.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

Апеляційним переглядом встановлено, що 24.09.2021 року до ЄРДР за № 0000918 внесені відомості за ч. 4 ст. 185 КК України.

07 грудня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого у великих розмірах.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 від 03.11.2021 року, від 007.12.2021 року, від 27.08.2022 року; протоколом перегляду відео за участю ОСОБА_11 від 07.12.2021 року; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 від 27.09.2022 року; протоколом пред`явлення речі для впізнання від 08.11.2022 року, а також іншими наявними в матеріалах доказами.

Перевіряючи доведеність заявлених в клопотанні прокурора ризиків, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлено наявність ризиків, передбаченого у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування або суду: вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, підозрювана може змінити місце мешкання, виїхати за межі Дніпропетровської області або території України, остання раніше вже перетинала державний кордон України. Крім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрювана особисто знайома зі свідками, які працювали з нею, обізнана про їх місце проживання, може вплинути на останніх, шляхом примушування до зміни показів останніми з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має на утриманні дитину, та дійшов висновку, що з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваної домашній арешт з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що для запобігання встановленого ризику та для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків буде достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують вищевикладених мотивів слідчого судді та апеляційного суду.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_12 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4