Ухвала

Іменем України

24 листопада 2022 року

м. Київ

провадження № 51-3625 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув касаційні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня та 4 листопада 2022 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2022 року затверджено угоду про примирення, укладену 17 серпня 2022 року між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1

ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 2861 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказаний вище вирок суду першої інстанції.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 4 листопада 2022 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати ухвали Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня та 4 листопада 2022 року через неправильне застосування судом норм процесуального права. Вказує, що зазначені судові рішення є незаконними та необґрунтованими, оскільки угода між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину, а тому прокурор не мав повноважень оскаржувати вирок суду першої інстанції. Разом з цим, просить передати кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення даної правової проблеми, забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 428 КПК України Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку (п. 1 ч. 2).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковим для перегляду судових рішень є апеляційний порядок, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 2б-рп/2009).

Стаття 424 КПК України чітко визначає судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. До них належать вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції (ч.1).

В свою чергу частина 2 передбачає, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвал суду апеляційної інстанції, крім тих, які перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Із касаційних скарг захисника ОСОБА_3 та доданих копій судових рішень вбачається, що ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 , а ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 4 листопада 2022 року задоволено апеляційну скаргу прокурора, зазначений вирок скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Таким чином вказані ухвали не перешкоджають подальшому провадженню.

Системний аналіз норм кримінального процесуального закону вказує на те, що ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження, а також ухвали, якими скасовано рішення місцевого суду і призначено новий розгляд в суді першої інстанції, не є предметом розгляду касаційного суду, а тому суд касаційної інстанції не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК України, на такі судові рішення.

Ухвали Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня та 4 листопада 2022 року не відносяться до переліку судових рішень, визначених ст. 424 КПК України, що можуть бути оскаржені до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, а тому суд касаційної інстанції згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_3

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня та 4 листопада 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_8 ОСОБА_6