Справа № 463/6275/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1.
Провадження № 11-сс/811/864/22 Доповідач: ОСОБА_2.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2.

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6.,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7, подану в інтересах ПрАТ «Миргородкурорт», на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року про накладення арешту на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8. звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивував тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неналежне виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст. ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували в управлінні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

Так у період з 1992 року по теперішній час, службові особи ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», ПрАТ «Укрпрофтур», Федерації професійних спілок України, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими під час досудового розслідування особами, умисно, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, здійснюють відчуження курортно-оздоровчих, спортивних та інших державних комплексів, які перебувають у їхньому відданні, без погодження із Фондом державного майна України, що призводить до нанесення матеріальної шкоди (збитків) державі в особливо великих розмірах.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що першим етапом злочинного механізму є підготовка членами правління ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ПрАТ «Укрпрофтур» звернення до Федерації професійних спілок України (далі ФПСУ) про надання дозволу на реалізацію земельних ділянок, будівель чи споруд, попередньо визначених об`єктів нерухомого майна, що перебувають в управлінні зазначених юридичних осіб.

Після цього працівниками Департаменту корпоративних прав та майна ФПСУ готується проєкт постанови президії ФПСУ про відчуження окремих об`єктів нерухомого майна із пропозиціями щодо об`єктів нерухомості, які планується продати нібито через офіційні торги.

Разом з тим до вказаного проєкту постанови на адресу членів постійної комісії ради ФПСУ з майнових питань готується пояснювальна записка, в якій міститься інформація про об`єкт нерухомості, що готується до відчуження, а також його характеристика (фінансово-господарський стан), інформація про наявні борги та інші фінансові зобов`язання.

Надалі з метою затвердження постанови про відчуження об`єктів нерухомості скликається президія ФПСУ, до якої входить керівництво ФПСУ, а також як члени (з правом голосу) керівники членських організацій та регіональних осередків ФПСУ.

Після винесення постанови президії ФПСУ, наглядовою радою ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» або ПрАТ «Укрпрофтур» скликається зібрання (засідання правління), на якому остаточно затверджується рішення щодо реалізації визначеного майна.

В ході проведення допитів, в межах вказаного кримінального провадження встановлено, що службові особи «Укрпрофтур», є учасниками схеми із незаконного відчуження державного майна. Відповідно до схеми спершу описується ганебний стан об`єкта, проводиться його занижена оцінка підконтрольними експертами, для того щоб покупець офіційно здійснив мінімальну оплату, так як іншу частину попередньо обумовленої суми коштів покупець передає службовим особам «Укрпрофтур», після чого здійснюється реалізації майна з яким досягнуто попередньої згоди.

Окрім цього службові особи «Укрпрофтур» отримують неправомірну вигоду від: - процедур відмови ПрАТ «Укрпрофтур» від використовуваних ними земельних ділянок з подальшою їх передачею до органів місцевого самоврядування; - неправомірна вигода за передачу майна товариства в оренду іншим особам; - керівники всіх дочірніх підприємств здійснюють перерахування «данини» у вигляді грошових коштів на особисті банківські рахунки.З метою збереження речових доказів та враховуючи те, що 05 вересня 2022 року органом досудового розслідування прийнято рішення про визнання вищевказаного нерухомого майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001170 від 20 серпня 2019 року та виникла необхідність в арешті на нерухоме майно, власником якого є ПРАТ "Миргородкурорт" , а саме: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 17; Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно власником якого є ПРАТ "Миргородкурорт" , а саме: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 17; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: Полтавська обл., Миргородський р., м. Миргород, вулиця Гоголя, будинок 112-Б, корп. 13.

Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна ПРАТ "Миргородкурорт" .

Адвокати ОСОБА_7., в інтересах представника ПрАТ «Миргородкурорт», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8. про накладення арешту на майно.

Апелянти в доводах своєї апеляційної скарги зазначають, що з рішенням слідчого судді не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Наголошує, що у порушення вимог ч. 11 ст. 170 КПК України ні старшим слідчим, ні прокурором, ні слідчим суддею, не було наведено жодного обґрунтування необхідності арешту майна ПрАТ «Миргородкурорт» та існування обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Майно, на яке накладено арешт належить на праві власності ПрАТ «Миргородкурорт». Право власності на зазначене майно не оскаржено та не скасовано у визначеному законом порядку.

Оскаржувана ухвала не містить жодних доказів існування загрози приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке було накладено арешт.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли підтвердити той факт, що ПрАТ «Миргородкурорт» планує здійснити відчуження будь-якого нерухомого майна найближчим часом.

ПрАТ «Миргородкурорт» є добросовісним набувачем нерухомого майна, що перебуває на його балансі, оскільки отримало його у встановленому законодавством порядку, шляхом внесення відповідних внесків засновниками до статутного капіталу товариства, належного їм майна.

Слідчим суддею не встановлено чи є арешт майна ПрАТ «Миргородкурорт» необхідним для забезпечення всебічної повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, не дослідив належним чином матеріали клопотання про накладення арешту на нерухоме майно та додані до нього документи, та допущено необґрунтоване накладення арешту на майно.

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова при вирішенні питання про арешт нерухомого майна, здійснив розгляд клопотання прокурора без участі власника майна та не надав власнику копію ухвали, порушив вимоги ст. ст. 8, 9, 21, 22, 27, 64-2, 172,173 КПК України.

Додатково, просить врахувати, що арешт нерухомого майна ПрАТ «Миргородкурорт» негативно впливає на процес здійснення господарської діяльності та практично унеможливлює нормальну роботу підприємства.

Окрім того, 7 листопада 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду поступили заперечення на апеляційну скаргу представника ПрАТ «Миргородкурорт», в яких прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Вважає, ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу невмотивованою та безпідставною.

Повідомляє, що ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» є засновником ПрАТ «Миргородкурорт».

Зібрані докази вказують на те, що зазначені в клопотанні про арешт майна об`єкти є об`єктами протиправного посягання службових осіб правоохоронних органів, службових осіб Федерації профспілок Укарїни, ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ПрАТ «Миргородкурорт».

Наголошує, що після розпаду СРСР на зазначені в клопотанні об`єкти право власності отримала держава Україна, а розпорядником майна Фонд державного майна України. Майно не мало законних підстав для переходу у власність Федерації незалежних профспілок України, яке згодом передала до статутного фонду ПрАТ «Укрпрофтур» та ПрАТ «Укрпрофоздоровниці», оскільки майно перейшло у державну власність.

Зазначене свідчить про те, що усе майно, передане до статутного фонду ПрАТ «Укрпрофтур» та ПрАТ «Укрпрофоздоровниці» та яке в подальшому ними передано/продано іншим суб`єктам господарювання є державною власністю.

7 листопада 2022 року від адвоката ОСОБА_7. поступили додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що прокурором було подано клопотання про арешт майна до Личаківського районного суду м. Львова із порушенням правил територіальної підсудності та підслідності.

У матеріалах кримінального провадження, поданих прокурором разом із клопотанням про накладення арешту на майно, відсутні будь-які докази необхідності розгляду клопотання саме Личаківським районним судом м. Львова.

Заслухавши доповідача, пояснення представників власника майна на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 132 КПК України передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно не дотримався зазначених вимог закону.

З матеріалами клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Із витягу з ЄРДР від 20 серпня 2019 року вбачається, що орган досудового розслідування є Центральний апарат ДБР, юридична адреса якого є вул. П.Мирного, 28 м. Киїів, тобто у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

8 вересня 2022 року прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8. звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

В процесі розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді колегією суддів встановлено, що слідчим суддею місцевого суду не перевірено чи відповідає клопотання прокурора, вимогам п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, а саме чи подане таке клопотання до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а прокурором не представлено підстав звернення до Личаківського районного суду м. Львова.

Окрім того, як вбачається ухвали Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року, 2 червня 2022 року прокурор першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9. звертався до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному 20 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що аналогічне клопотання прокурора про арешт майна, в цьому кримінальному провадженні, були предметом розгляду Печерського районного суду міста Києва (3 червня 2022 року) та переглядалося Київським апеляційним судом (19 жовтня 2022 року).

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання про арешт майна, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів для звернення з клопотанням про арешт майна до Личаківському районному суду м. Львова.

Суд апеляційної інстанції, досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу клопотання прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно є передчасними.

З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді від 12 вересня 2022 року про накладення арешту на майно слід скасувати, а клопотання прокурора ОСОБА_8 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7, подану в інтересах ПрАТ «Миргородкурорт» задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року про накладення арешту на майно скасувати та призначити новий судовий розгляд клопотання в суді першої інстанції, відповідно до вимог глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3. ОСОБА_4