справа № 361/5891/22
провадження № 1-кс/361/1266/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002260 від 28 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда ІІ групи, офіційно неодруженого, проживаючого у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
18.11.2022 року слідчий СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

Із клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Броварського РУП поліції ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0002260 від 28 жовтня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з квітня 2019 року по 16 листопада 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під вигаданим приводом, поставив ОСОБА_8 у матеріальну залежність від останнього, тобто у становище, коли він, ставши боржником, у забезпечення свого боргу, розпочав надавати свою особисту працю. При цьому, ОСОБА_5 , не виставивши конкретних умов, зробив цінність даної роботи, а також її храктер та тривалість необмеженою, тим самим повністю контролював дії потерпілого ОСОБА_8 та під загрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя особи залучив його до примусової праці.

Далі, починаючи з квітня 2020 року, ОСОБА_5 продовжував вчиняти злочинні дії та, керуючись єдиним умислом спрямованим на забезпечення умов примусової трудової експлуатації ОСОБА_8 , здійснив його викрадення, яке проявлялось у примусовому переміщенні з місця проживання з адреси: АДРЕСА_2 до станції технічного обслуговування автомобілів, яка знаходиться в Київській області, м.Бровари по вул.Княжицька. З метою трудової експлуатації та примусового утримання, переховування від інших осіб ОСОБА_8 , тобто у місці примусової трудової експлуатації, найбільший термін якої складав 120 діб.

При цьому, ОСОБА_5 при порушенні умов примусової експлуатації потерпілим ОСОБА_8 здійснював на нього фізичний та психологічний тиск, який виражався у насильстві та погрозі насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_8

28 жовтня 2022 року відомості про вчиненні злочини, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

У вчиненні злочину обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Бровари Київської області, українець, громадянин України, який має середню спеціальну освіту, раніше не судимого, пенсіонер, інвалід другої групи, офіційно не одружений, проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 , зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

16.11.2022 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України та 17.11.2022 року повідомлено про підозру у переміщенні та переховуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення та матеріальної залежності потерпілого, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

В клопотанні слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у вірогідності переховування від органів досудового розслідування і суду під страхом невідворотності засудження, санкція інкримінованої статті передбачає покарання на строк від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, можливості вчинення іншого злочину чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. А саме продовжити вчиняти насильницькі дії відносно потерпілого чи інших осіб, у зв`язку з отриманням прибутку, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки до затримання з показів свідків та потерпілого ОСОБА_5 здійснював на них психологічний та фізичний тиск.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням обґрунтованої підозри останнього за ч. 3 ст. 149 КК України та існування наведених у клопотанні ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 просили обрати для підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням підозрюваного під вартою. Захисник ОСОБА_4 звернула увагу суду на зазначені у повідомлені про підозру від 17 листопада 2022 року період часу вчинення злочину на який посилався прокурор, а також невідповідність кваліфікації кримінального правопорушення. Зазначила, що ризики на які посилається прокурор належним чином не доведені, не обґрунтовані та підтверджені доказами. Підозрюваний ОСОБА_5 запреречував примусове утримання ОСОБА_9 на СТО, ОСОБА_10 у нього працював, ремонтував автомобілі, вільно пересувався, ОСОБА_5 часто його посилав до автомагазину чи ринку для придбання певних деталей на автомобілі для ремонту, на що ОСОБА_10 погоджувався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що знає ОСОБА_5 із 2014 року, звертався до нього з приводу ремонту свого автомобіля. Знає його із позитивної сторони, законослухняний. Також свідок будучи депутатом міської ради вирішував соціальні питання сімї ОСОБА_5 .. Суду зазначив, що ОСОБА_5 працював на СТО із ОСОБА_12 до його смерті, вони займались ремонтом автомобілів. СТО знаходиться за адресою м.Бровари, вул. Переясловський Шлях, 26, але точно вказати адресу він не може, оскільки за вказаною адресою знаходяться два об`єкти (два бокси). Після смерті ОСОБА_13 ОСОБА_5 так і продовжував там працювати та ремонтувати автомобілі. Свідок зазначає, що приблизно тричі він звертався до ОСОБА_5 з приводу ремонту автомобіля. У квітні 2021 року він побачив на СТО ОСОБА_14 , прізвище йому не відомо. Він оглядав його автомобіль, пропонував заходи щодо його ремонту. Коли розговорились, він йому повідомив, що іноді залишається і ночувати на СТО. Будь якого примусу щодо його проживання на СТО свідок не бачив, також не бачив, щоб ОСОБА_14 у будь який спосіб там утримували, він вільно пересувався територією, спілкувався із людьми, мав при собі телефон. Крім іншого суду пояснив, що після смерті ОСОБА_13 його спадкоємці почали оформлювати спадщину. Свідок зазначив, що територія на якій знаходяться бокси це бувша тракторна бригада, і скоріше за все документи які б посвідчували або право власності, або користування втрачені. Протягом 2021 року він спілкувався із довіреною особою спадкоємців щодо можливості орендувати приміщення, навіть уклали договір про співпрацю, але потім свідок зрозумів, що належним чином документи на приміщення та територію на яких вони розміщені не оформлені, тому їх угода не була виконана.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_5 це її цивільний чоловік, із яким вона постійно проживає із 21 грудня 1999 року за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_5 . Чоловіка знає як довірливу, доброзичливу, добру людину. ОСОБА_9 вона знає приблизно 10 років. Спочатку ОСОБА_10 ремонтував автомобілі за місцем свого проживання, а потім почав працювати із ОСОБА_5 .. ОСОБА_10 дуже часто зловживав алкоголем, за водіння автомобіля у стані алкогольного сп`яніння на нього накладали адміністративні штрафи, ще в нього була заборгованість і по виконавчій службі, він звертався і до неї, і до ОСОБА_5 , щоб вони допомогли із боргами. ОСОБА_7 зазначила, що вона погашала заборгованість ОСОБА_9 у виконавчій службі. Сім`я у ОСОБА_9 неблагополучна, дружина також зловживає алкоголем, із ними проживає і пасинок. Свідок стверджувала, що ОСОБА_9 ніхто насильно не утримував, та не примушував працювати. Часто сам ОСОБА_10 приїздив до них додому на велосипеді, забирав ключі від СТО, а вечором завозив віддавав ключі і кошти, іноді просився залишитись на ночівлю на СТО, щоб доробити роботу, як він казав докрутити.

Вислухавши прокурора, підсудного, захисника ОСОБА_4 , дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч.3 ст.149 КК України, з приводу даної події в кримінальному провадженні №0002260 СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування.

16 листопада 2022 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України та 17.11.2022 року повідомлено про підозру у переміщенні та переховуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення та матеріальної залежності потерпілого, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- рапортом оперативного співробітника УМП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_15 про те, що на території міста Бровари, Київської області по вул. Княжицька функціонує станція технічногообслуговування автомобілів, директор якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні вище зазначеної станції примусово утримує тапримушує до безоплатної праці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_16 , про те, що директор СТО ОСОБА_5 на території вказаного СТО, що розташоване ща адресою: АДРЕСА_2 , примусово утримує вітчима ОСОБА_8 ;
- допитом свідка ОСОБА_17 , який показав, що приблизно в середині літа 2022 року він помітив як за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 з іншими невстановленими особами намагались силоміць посадити ОСОБА_8 в автомобіль Volkswagen Т-4, сірого кольору, однак останньому вдалося втекти. В подальшому від місцевих мешканців свідку стало відомо, що ОСОБА_8 забрали невідомі чоловіки та силоміць утримують на станції тимчасового обслуговування де примушують займатись безоплатною діяльністю та жорстокого з ним поводяться. З середини літа 2021 року ОСОБА_8 за місцем мешкання не з`являвся. СТО де утримують ОСОБА_8 знаходиться на перехресті вулиць Княжицька та Платона Бориспольця, м. Бровари, Київська області;
-протоколом обшуку від 16.11.2022 року, що проводився за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Княжицька, станція технічного обслуговування під час якого було виявлено гр. ОСОБА_8 , який повідомив, що його утримують силоміць на території вказаного СТО та примушують працювати на даній СТО. Також під час обшуку виявлено ліжко та стіл на які вказав ОСОБА_8 з поясненнями, що він тут спить та їсть;
-протоколом обшуку від 16.11.2022, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серія НОМЕР_1 , поміщено до спец пакету № WAR004609244;
-заповітом ОСОБА_8 від 02.07.2020, згідно якого останній на випадок його смерті заповідає все своє майно ОСОБА_7 (цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_5 );
- довіреністю ОСОБА_8 від 02.07.2020, згідно якої останній уповноважує майно ОСОБА_7 (цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_5 ) бути його представником;
-договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.11.2021 укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_5 ), згідно якого ОСОБА_8 відчужив житловий будинок АДРЕСА_2 ;
- мобільний телефон марки Nокіа чорного кольору серійний номер НОМЕР_2 , серійний номер 2: НОМЕР_3 із сім картою НОМЕР_4 та мобільний телефон марки Samsung чорного кольору imeil: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 із сім картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , поміщено до спец пакету №WAR0046093;
-паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серія НОМЕР_9 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серія НОМЕР_10 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 серія НОМЕР_11 , документація, поміщено до спец пакету № WAR1481108;
-мобільний телефон марки ZTE з пошкодженням на екрані, поміщено до спец пакету № WAR1107403;
-сім.карта 0306 if із маркуванням ACEXBASE, сім карта life з написом НОМЕР_12 , life з написом НОМЕР_13 з пластиком для сім. Карти за номером НОМЕР_14 , поміщено до спец пакету № WAR0046091;
-3 флеш-накопичувачі типу USB та 6 флеш-накопичувачів типу micro CD, поміщено до спец пакету № ENTZ2107368.
Постановою слідчого від 16.11.2022 речі, вилучені під час проведення обшуку визнано речовими доказами.
-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що в період часу з січня 2021 року по 16.11.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 утримував його на станції технічного обслуговування де примушував працювати погрожуючи ОСОБА_8 та його родині фізичним насильством. За виконану роботу грошових коштів не платив, наносив тілесні ушкодження та тримав за зачиненими дверима.
- допитом в якості потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що на початку літа 2010 року до потерпілого приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_21 та надав автомобіль на фарбування після чого забравши автомобіль без претензій по виконаній роботі, а через деякий час повернувся та повідомив, що робота виконана неналежним чином та щоб ОСОБА_22 повернув кошти таким чином потерпілий потрапив до боргової кабали. В подальшому ОСОБА_23 запропонував відробити вищевказані кошти на сто на що потерпілий погодився. В подальшому з 2011 року по 2016 рік ОСОБА_23 звинуватив ОСОБА_14 в розкраданні запчастин та наніс йому тілесні ушкодження, а родичі віддали 100 доларів ОСОБА_23 , щоб не чіпав ОСОБА_14 . В подальшому приблизно в 2019 року ОСОБА_21 забрав його паспорт та документи на будинок і повідомив, що так ОСОБА_14 буде краще, а інакше ОСОБА_23 буде застосовувати фізичні засоби впливу. Так, в подальшому в 2020 році ОСОБА_23 почав бити ОСОБА_14 за вживання спиртних напоїв та потім почав закривати на станції технічного обслуговування тим самим утримуючи ОСОБА_14 проти його волі на території станції обслуговування та де останній продовжував ремонтувати автомобілі, але ніяких грошових коштів не отримував за виконану роботу. У 2020 році ОСОБА_21 наніс такі тілесні ушкодження через які довелось ОСОБА_14 викликати ШМД та тиждень провести в лікарні. Також був випадок в 2021 році коли ОСОБА_23 побив ОСОБА_14 та той втратив свідомість, а прокинувшись вже знаходився в лікарні. В подальшому ОСОБА_23 вимагав розписки від ОСОБА_14 як у вигляді покарання за вжиття спиртних напоїв та максимальний термін мав складати 135 днів на станції технічного обслуговування за вжиття спиртних напоїв;
-довідками з медичних установ про втрату свідомості та направлення на МРТ головного мозку;
-протоколом затримання від 17.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-допитом в якості свідка ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_7 який повідомив, що виникла необхідність в ремонті свого автомобіля для цього він зателефонував знайомому ОСОБА_23 , який сказав під`їхати до нього та він дасть ключі від сто де всередині знаходиться його працівник та зробить автомобіль. В подальшому приїхавши на сто та відкривши ворота з сто вийшов ОСОБА_14 який до цього час знаходився всередині. З ОСОБА_14 знайомий більше року та він проводив ремонті роботи по автомобілю ОСОБА_24 .. Грошові кошти за виконану роботу ОСОБА_24 завжди передавав ОСОБА_23 або залишав зазначену суму на столі;
-допитаний в якості свідка ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який повідомив, що ОСОБА_26 запросив вітчима ОСОБА_8 , на роботу до себе на станцію технічного обслуговування та в подальшому вітчим почав затримуватись на роботі по декілька днів, а потім взагалі почав пропадати на місяці. Після чого були конфлікті ситуації під час яких ОСОБА_23 неодноразово наносив тілесні ушкодження від яких ОСОБА_8 неодноразово потрапляв до лікарні. ОСОБА_8 декілька разів намагався втекти зі станції технічного обслуговування, але через короткий проміжок часу ОСОБА_26 завжди його знаходив та повертав на стацію насильно при цьому застосовуючи психологічний та фізичний тиск;
-протоколом впізнання за участі ОСОБА_16 , який на фото впізнав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2
-допитом в якості свідка ОСОБА_27 , яка повідомила, що ОСОБА_8 спочатку почав демонтувати автомобілі за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 та все було добре, але через деякий час почав до нього приїжджати чоловік на ім`я ОСОБА_23 та ремонтувати свої автомобілі. В подальшому між ОСОБА_23 та ОСОБА_14 виникали конфлікті ситуації та ОСОБА_23 заставляв безкоштовно ремонтувати автомобілі. Після чого ОСОБА_23 запропонував ОСОБА_14 перейти працювати на станцію технічного обслуговування до знайомого ОСОБА_28 на, що ОСОБА_14 погодився. Після того як ОСОБА_23 почав їздити на те СТО звідти ОСОБА_29 звільнився та забрав ще одного співробітника ОСОБА_30 . Так, даною станцію почав керувати ОСОБА_23 після чого ОСОБА_14 почав приходити побитий та брудний. Далі ОСОБА_23 почав закривати ОСОБА_14 на станції технічного обслуговування під приводом запобігання вживання спиртних напоїв ОСОБА_14 . Також грошових коштів ОСОБА_14 від ОСОБА_23 за виконану роботу не отримав, але раз на тиждень міг придбати продуктовий набір. Також свідок повідомила, що ОСОБА_23 забрав паспорт ОСОБА_31 та мобільний телефон. Дозволяв користуватись мобільним телефоном лише за його участі. А через деякий час ОСОБА_23 приїхав зі своїм товаришем ОСОБА_22 та силою забрав документи на будинок в ОСОБА_14 . Як вже стало відомо пізніше від ОСОБА_14 його возили до нотаріуса з метою переоформлення будинку та написання заповіту на якусь особу. Відносно боргів свідок за явила, що боргів у ОСОБА_14 не було.
-протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_9 яка на фото впізнала ОСОБА_5 ;
- повідомленням про підозру у переміщенні та переховуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення та матеріальної залежності потерпілого, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, пердбаченого ч. З ст. 149 КК України.
Слідчий у клопотанні вказав, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може перераховуватися від слідства та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що ОСОБА_5 усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує (від 8 до 15 років позбавлення волі), тому може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;
-згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки до затримання з показів свідків та потерпілого ОСОБА_5 здійснював на них психологічний та фізичний тиск;
-згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжити вчинювати насильницькі дії відносно потерпілого чи інших осіб у зв`язку з отриманням прибутку.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів.
Прокурор зазначив у судовому засіданні, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.
Неможливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного до нього неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави, крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваного цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки останній зможе впливати на потерпілого і свідків оскільки протягом тривалого часу здійснював на них фізичний та психологічний тиск, який виражався насильстві та погрозі насильства, а також може спілкуватись із іншими особами, які зможуть за вказівкою останнього незаконно впливати на потерпілого і свідків, оскільки згідно показів свідків допомагали підозрюваному вчиняти вказане кримінальне правопорушення.
На думку слідчого, є підстави вважати, що підозрюваний може: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду; 3) незаконно впливати на потерпілого (представника потерпілого), свідків по кримінальному провадженню та експертів у цьому ж кримінальному провадженню; 5) продовжити кримінальне правопорушення.
Запобігти даним ризикам, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину може лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи подане клопотання слід зазначити про наступне.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею перевірена обґрунтованість підозри та встановлено, що досліджені в судовому засіданні та додані до клопотання документи, на даний час свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину органом досудового розслідування кримінального правопорушення, посиланням на докази, які її підтверджують.
Так, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п.32; Merabishvili v. Georgia, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Стандарт доказування обґрунтована підозра вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування обґрунтована підозра має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями, та наданими матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати про наявність в діях ОСОБА_5 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України. А дослідженні, слідчим суддею матеріалів клопотання документи, дають підстави дійти висновку для встановлення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України та причетність до нього підозрюваного.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Проте стороною обвинувачення належним чином не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_5 , не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Під час розгляду вказаного клопотання в порядку ст. 178 КПК України встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, інвалід ІІ групи.
З матеріалів провадження вбачається, що прокурором не надано достатніх доказів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_5 , має намір переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також належних доказів того, що підозрюваний буде незаконно впливати на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню у цьому ж кримінальному провадженню або може продовжити кримінальне правопорушення.
Хоча ризики, на які посилається сторона обвинувачення у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть мати місце, проте прокурором не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного не зможе забезпечити інший, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з урахуванням особи підозрюваного, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України.
Тобто клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вважає за можливе в даному випадку застосування іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби без використання електронних засобів контролю на строк два місяці по 16 січня 2023 року (включно), з метою забезпечення досягнення дієвості цього провадження.
Посилання в клопотанні щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказуються у ст.177 КПК України.
Суд звертає увагу і на те, що клопотання про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою було мотивовано фактично лише наявністю доказів, які обґрунтовують підозру.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, за встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002260 від 28 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 - запобіжний захід у вигляді вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів контролю на строк два місяці по 16 січня 2023 року (включно), заборонивши ОСОБА_5 у період з 20 години 00 хвилин до 07 години наступного дня залишати місце проживання кв. АДРЕСА_3 ; покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною офіційною вимогою до Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Броварської окружної прокуратури та Броварського міськрайонного суду Київської області; не відлучатися за територію м. Бровари та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 .
На виконання вимог частин четвертої - п`ятої статті 181 КПК України, орган поліції за місцем проживання повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому; працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків
Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002260 від 28 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів контролю на строк два місяці по 16 січня 2023 року (включно), звільнивши його з-під варти із залу суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обовязки:

- заборонити ОСОБА_5 у період з 20 години 00 хвилин до 07 години наступного дня залишати місце проживання кв. АДРЕСА_3 ;

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною офіційною вимогою до Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Броварської окружної прокуратури та Броварського міськрайонного суду Київської області;

- не відлучатися за територію м. Бровари та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту у певний період доби та контроль за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків доручити ГУ НП в Київській області.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1