Провадження №1-кп/522/38/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Приморського районного суду м. Одеси № 106 в об`єднаному провадженні №522/15710/20 обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000238 від 19.07.2020 року та №0002530 від 19.07.2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Херсонської області, Білозерського району, смт. Білозерка, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Одесі, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 27.10.2016 року Деснянським судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 06.12.2019 року;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Нова Долина, Овідіопольського району, Одеської області, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця Одеської області, Білгород-Дністровського району, с. Випасне, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебувають об`єднані в одне провадження обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000238 від 19.07.2020 року та №0002530 від 19.07.2020 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , проти чого заперечувала сторона захисту.

Також, прокурор надав клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , проти чого заперечували сторони захисту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані клопотання, матеріали провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 27.10.2022 року були задоволені клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, та клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 днів.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На даній стадії судового провадження судом дослідження матеріалів кримінального провадження не завершено, тому суд наразі не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченим злочинів.

При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування раніше заявлених прокурором ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб. Також обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Захисник обвинуваченого просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він може відбувати за місцем проживання своєї цивільної дружини, або особисте зобов`язання, посилаючись на тривалий розгляд кримінального провадження, тривале перебування обвинуваченого під вартою, та на те, що докази існування зазначених прокурором у клопотанні ризиків відсутні.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вирішуючи питання про доцільність продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за клопотанням прокурора, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, постійного місця проживання на території Одеської області не має, зареєстрований в м. Херсон, офіційно не працевлаштований, доказів на підтвердження перебування осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Суд враховує надані пояснення обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником, однак вважає, що вони не можуть слугувати достатніми підставами для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочинів та кількість епізодів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , за один з яких передбачено покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги продовження існування ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілих, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи насильницький характер вчинених злочинів, які судом ще не допитані.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів проти власності, суд вважає, що ризик можливого вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень доведений, оскільки стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу. Крім того, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, що характеризує його особу як таку, що має стійку схильність до вчинення злочинів.

Таким чином, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про задоволення клопотання прокурора та неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт у нічний період доби, щоб ОСОБА_10 мав змогу працювати.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, зареєстрований в Вінницькій області, однак має орендоване житло в м. Одеса, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, раніше не судимий, що свідчить про наявність у нього певних соціальних зв`язків.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що в свою чергу вказує на продовження існування певного ступеню ризику незаконно впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще судом не допитані, а також існує ймовірність того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи відсутність у останнього законних джерел існування.

Приймаючи до уваги наведене, суд враховує надані стороною захисту покази, однак вважає, що на даний час ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зі сплином часу зменшився, та даних про те, що ОСОБА_10 порушує покладені на нього судом обов`язки, від працівників поліції не надходило, а ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зможе попередити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного ніж цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти доведеним прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт у нічний період доби, щоб ОСОБА_5 мав змогу працювати.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, раніше не судимий, зареєстрований в Одеській області, мешкає в м. Одесі, офіційно не працевлаштований, має цивільну дружину та малолітню дитину, що свідчить про наявність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що в свою чергу вказує на продовження існування певного ступеню ризику незаконно впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще судом не допитані, а також існує ймовірність того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи відсутність у останнього законних джерел існування.

Приймаючи до уваги наведене, суд враховує надані стороною захисту покази, однак вважає, що на даний час ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зі сплином часу зменшився, а ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зможе попередити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного ніж цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти доведеним прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а поведінку обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні заходи у вигляді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням даних про особу обвинувачених, тяжкості злочинів, в яких вони обвинувачуються, та продовження існування ризиків, які на даний час не зменшилися, що у сукупності дає суду достатні підстави вважати, що на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою та домашній арешт відповідно, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, стороною захисту не було представлено будь-яких нових даних, які б давали суду підстави змінити або застосувати стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`які запобіжні заходи.

Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , терміном на 60 (шістдесят) днів.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_5 , терміном на 60 (шістдесят) днів.

Продовжити стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Приморського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачених зобов`язань.

Строк дії ухвали щодо запобіжних заходів становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 22.12.2022 року, який діє до 19.02.2023 року включно.

Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси щодо запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та контроль за їх поведінкою покласти на уповноважену службову особу відповідного ГУНП в Одеській області.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити ДУ «ОСІ» та уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1