Справа № 299/4486/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/475/22, за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.09.2022.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною у нічний час доби, залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год до 06 год ранку наступного дня, на строк до 01.11.2022 включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 296 КК України, у кримінальних провадженнях № 0000382 від 31.08.2022 та № 0000387 від 01.09.2022.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, суду, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та попереджено підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин, а саме: 31.08.2022 близько 01 год, знаходячись на території КНП «Виноградівська PЛ», що за адресою вул. Лікарняна, 13, м. Виноградів, побачив на території автомобіль карети ШМД марки «JAC», біло-червоного кольору, VIN ТЗ - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем карети ШМД марки «JAC», належним на праві власності КНП ЗТЦЕМДЗОР Виноградівської СМД, шляхом вільного доступу, через незачинені двері автомобіля, проник всередину, де, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи порядок користування транспортними засобами,
-2-
при якому використання певного транспортного засобу припустимо лише тими, хто на це має право, тим самим позбавивши законного власника транспортного засобу можливості реалізувати свої права відносно нього, незаконно, протиправно, не маючи ані дійсного, ані передбачуваного права на транспортний засіб, з мотивів особистої вигоди, відкрито проник до середини салону автомобіля, де розташувався на водійському сидінні, та за допомогою ключа запалення, який знаходився в замку запалення, привів двигун автомобіля в дію шляхом оберту ключа в замку запалювання, розпочавши рух в напрямку вул. Ардовецької, однак рухаючись по вул. Гички в м. Виноградів, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з бетонною огорожею будинку № 39.
Крім того, ОСОБА_7 31.08.2022, близько 01 год 30 хв, знаходячись в приймальному відділені КНП Виноградівської РЛ, що за адресою вул. Лукарняна, 13 в м. Виноградів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені норми суспільної поведінки, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, почав погрожувати медичним працівникам КНП Виноградівської РЛ фізичною розправою та викрикувати в їх сторону різні нецензурні образливі вислови. Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських мотивів, не реагуючи на прохання медичних працівників КНП Виноградівської РЛ, ОСОБА_7 наніс один удар головою в металопластикові двері, внаслідок чого розбив на них вікно, чим спричинив КНП Винорадівська РЛ матеріальних збитків.
31.08.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а 02.09.2022 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
Необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 296 КК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про необхідність застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 296 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Разом з тим, слідчим суддею констатовано про те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, обов`язкові для встановлення під час розгляду клопотання слідчим суддею.Слідчий суддя врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та те, що ОСОБА_8 має сім`ю, у якій виховує чотирьох дітей, є єдиним годувальником, активно сприяє досудовому розслідуванню, визнає обставини повідомленої підозри та вживає заходів до відшкодування завданої матеріальної шкоди, наміру ухилятись від слідства і суду не має, проявлятиме належну процесуальну поведінку, а тому дійшов висновку проте, що до підозрюваного ОСОБА_8 можна застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5, 6 ст. 194 КПК України.

-3-

В апеляційній скарзі, прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02.09.2022 та постановити нову ухвалу про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. Слідчий суддя не врахував достатньою мірою обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, тяжкість кримінальних правопорушень у яких останній підозрюється, а саме: умисний злочин за ч.3 ст.296 КК України, який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким можливо запобігти лише шляхом застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Перебуваючи на волі ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують. З урахування наведених обставин, просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.09.2022 відповідає.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінальних проваджень № 0000382 від 31.08.2022 та № 0000387 від 01.09.2022 щодо ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 296 КК України.
31.08.2022 о 03 год. 50 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день о 15 год 45 хв ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 289 КК України, 02.09.2022 о 11 год 30 хв про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

-4-

02.09.2022 слідчий СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді від 02.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою тазастосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною у нічний час доби, залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год до 06 год ранку наступного дня, на строк до 01.11.2022, включно.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
За ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального
-5-

правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 296 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цих кримінальних правопорушень, на момент її вручення були наявними.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 296 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції. Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.08.2022, допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 .
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

-6-

Обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 свідчать про те, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочинів (вказані злочини відносяться до категорії нетяжких злочинів), у вчиненні яких підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного ОСОБА_7 .
Разом з тим, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту із забороною у нічний час доби, залишати місце постійного проживання. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя поклав на ОСОБА_7 певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, суду, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та попереджено підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Сам по собі факт вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочинів та їх наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для

-7-

тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.09.2022, щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: