Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 616/15/22
Номер провадження 1-кп/948/176/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження №0000078 від 25.11.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, непрацюючого, із неповною середньою освітою, неодруженого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний (зі слів), раніше судимого:

20.05.2011 Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

22.02.2012 Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. З ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

22.10.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 01.08.2016 у зв`язку із відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз 22.10.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 01.08.2016 у зв`язку із відбуттям строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив корисливий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 в кінці вересня 2021 року під парканом за межами домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 залишив 6 металевих боронок, які належать йому на праві власності.

21.11.2021року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , який перебував неподалік від домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в вищезазначеному місці перебувають металеві боронки, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив наживи, який полягав у незаконному збагаченні за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу викрав одну металеву боронку марки БЗСТ 1.0., розмірами 120*80 см, на 20 зубів, кожен довжиною по 15 см та переніс її до домоволодіння за місцем свого мешкання.

Після чого ОСОБА_4 розібрав викрадену ним металеву боронку та 09.12.2021 року близько 15 год. 30 хв. продав її раніше знайомому ОСОБА_6 , розпорядившись тим самим викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно з висновком судово - товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/27240-ТВ від на суму 908,33 грн.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 908,33 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість визнав в повному обсязі та показав, що в той день викрав металеву боронку, належну потерпілому ОСОБА_8 , яку потерпілий залишив біля свого паркану, боронку наступного дня розібрав та здав на металолом. У скоєному щиро кається, відшкодував потерпілому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву з проханням розглядати справу без його участі та повідомив про відсутність претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого (а.с.62).

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд уважає, що його винуватість в скоєнні кримінального правопорушення, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Як особа ОСОБА_4 характеризується посередньо - фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний (зі слів), офіційно не працевлаштований, згідно із довідкою КНП «Великобурлуцька центральна лікарня» від 29.11.2021 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та судимості непогашені (а.с.65-78).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та активнее сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують його покарання суд не вбачає.
При обранні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини та судимості непогашені, відношення до вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, висновки досудової доповіді та доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання саме у виді позбавлення волі.
Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого: щире каяття, та думку потеорпілого, який повідомив про відсутність претензій до обвинуваченого суд уважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 01 рік, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Із ОСОБА_4 на користь держави потрібно стягнути процесуальні витрати, затрачені на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 686,48 грн (а.с.79).

Долю речових доказів - шість металевих фрагментів прямокутної форми та двадцять зубців, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 (а.с.80), суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що, необхідно залишити потерпілому ОСОБА_8 як належні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 1,2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 686,48 грн.

Речові докази: шість металевих фрагментів прямокутної форми та двадцять зубців - залишити потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1