Справа № 473/904/22
Номер провадження1-кп/473/59/2023
ВИРОК

іменем України

"11" квітня 2023 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

його захисник адвокат ОСОБА_9 ,

потерпілі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представник потерпілої ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_15 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000792 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новогригорівка, Вознесенського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

13.02.2004 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.2 та ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

04.02.2010 року Приморським районним судом м.Одеса за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

05.06.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

08.02.2017 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений 8 лютого 2021 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.152, ч.1 ст.146, ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2021 року близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном протиправно проник до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 рукою розбив склопакет металопластикового вікна та, висловлюючи погрози застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в будинку, пред`явив вимогу негайно передати належні їй грошові кошти та мобільний телефон. Сприймаючи погрози ОСОБА_8 за реальні, та побоюючись за своєю здоров`я, ОСОБА_10 підійшла до вікна з мобільним телефоном «Nokia X2-02», в якому знаходилася сімкарта оператора Київстар та в цей час ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді матеріальної шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, проник половиною свого тулубу у віконну раму до приміщення будинку та шляхом ривку з рук потерпілої ОСОБА_10 відкрито викрав мобільний телефон «Nokia X2-02» вартістю 229 грн. 75 коп., в якому знаходилася сімкарта оператора «Київстар» вартістю 50 грн.

Надалі з викраденим майном ОСОБА_8 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, маючи змогу викраденим розпорядитись на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 279 гривень 75 копійок.

10 грудня 2021 року близько 05 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , знаходився в приміщенні кафе «Стікляшка» в м.Вознесенську по вул.Соборності, в якому також перебувала ОСОБА_16 , яка під час конфлікту з останнім поклала на стіл свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» вартістю 5499,90 гривень.

В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите повторне заволодіння чужим майном, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного особистого збагачення ОСОБА_8 підійшов до столу та відкрито повторно заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» вартістю 5499,90, що належить ОСОБА_16 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 5499,90 гривень.

10 грудня 2021 року близько 05 години 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 знаходився в м.Вознесенську по вул.Лісній неподалік залізничних колій. В той момент попереду ОСОБА_8 проходила ОСОБА_11 . У ОСОБА_8 виник умисел на відкрите повторне заволодіння чужим майном, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів з метою незаконного особистого збагачення ОСОБА_8 направився за потерпілою ОСОБА_11 і, скоротивши відстань, наздогнав останню біля воріт птахофабрики, розташованої по вул.228 Стрілкової дивізії в м.Вознесенську, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , яке виразилось у захоплені рукою правого плеча потерпілої, в умовах очевидності, користуючись своєю фізичною перевагою, ігноруючи волю потерпілої, намагався заволодіти з рук ОСОБА_11 її мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 8» вартістю 3739 гривень. Вказані протиправні дії були помічені охоронцем птахофабрики ОСОБА_17 , на зауваження якого ОСОБА_8 злякався та покинув місце вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

10 грудня 2021 року близько 05 години 40 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 знаходився в м.Вознесенську по вул.228 Стрілкової дивізії неподалік КП «КНП ВБЛ» ВМР. В даний момент попереду ОСОБА_8 проходила ОСОБА_12 . У ОСОБА_8 виник умисел на відкрите повторне заволодіння чужим майном, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, ОСОБА_8 направився за потерпілою ОСОБА_12 і, скоротивши відстань, наздогнав останню та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , яке виразилось у погрозах спричинення тілесних ушкоджень, та схопивши за шию останню, в умовах очевидності, користуючись своєю фізичною перевагою, ігноруючи волю потерпілої, заліз у кишеню куртки ОСОБА_12 та почав смикати з рук її мобільний телефон «POCO M3» вартістю 4989 гривень. Вказані протиправні дії були помічені невстановленою жінкою, яка проходила повз, після попередження якої про виклик поліції ОСОБА_8 злякався та покинув місце вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

10 грудня 2021 року близько 06 години 00 хвилин ОСОБА_8 знаходився в м.Вознесенську по вул.228 Стрілкової дивізії неподалік КП «КНП ВБЛ» ВМР. В даний момент попереду ОСОБА_8 проходила ОСОБА_13 . У ОСОБА_8 виник умисел на відкрите повторне заволодіння чужим майном, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення ОСОБА_8 направився за потерпілою ОСОБА_13 і, скоротивши відстань, наздогнав останню. Знаходячись на території КП «КНП ВБЛ» ВМР, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_13 , яке виразилось у здушуванні очей мотузкою від куртки, в умовах очевидності, користуючись своєю фізичною перевагою, ігноруючи волю потерпілої, почав смикати з рук ОСОБА_13 її мобільний телефон «iPhone 6» вартістю 2600 гривень. Вказані протиправні дії були помічені невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком, який проходив повз та відштовхнув ОСОБА_8 від потерпілої, після чого ОСОБА_8 злякався та покинув місце вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

17.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи, що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

18.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

19.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , не зважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

20.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , не зважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

21.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

22.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

23.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

24.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

25.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

26.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

27.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

28.11.2021 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

11.12.2021 року близько 00 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де самовільно, без дозволу господаря, проник на територію домоволодіння шляхом пошкодження даху горища.

Перебуваючи у приміщенні вказаного житлового будинку разом з ОСОБА_14 у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи, що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , не зважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування. Згідно висновку експерта у ОСОБА_14 виявлено крововиливи в ділянці лівої молочної залози, лівого плеча, правого передпліччя.

11.12.2021 року близько 03 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував незаконно у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування. Згідно висновку експерта у ОСОБА_14 виявлено крововиливи в ділянці лівої молочної залози, лівого плеча, правого передпліччя.

11.12.2021 року близько 09 години 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування. Згідно висновку експерта у ОСОБА_14 виявлено крововиливи в ділянці лівої молочної залози, лівого плеча, правого передпліччя.

11.12.2021 року близько 15 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування. Згідно висновку експерта у ОСОБА_14 виявлено крововиливи в ділянці лівої молочної залози, лівого плеча, правого передпліччя.

12.12.2021 року близько 04 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування. Згідно висновку експерта у ОСОБА_14 виявлено крововиливи в ділянці лівої молочної залози, лівого плеча, правого передпліччя.

Обвинувачений ОСОБА_8 пред`явлене йому обвинувачення не визнав за жодним із епізодів та в судовому засіданні 18.01.23 р. (а.к.п.220-222 том 4) пояснив, що з 09.12.21 на 10.12.21 посварився зі своєю дружиною ОСОБА_14 . Зібрав речі і поїхав на вокзал. Купив білет та чекав на приїзд електрички. Пішов до магазину взяти каву, коли йшов на перон, його перестріли 4 чоловіка та 1 жінка, побили та забрали телефон, гроші та білет. Потім вони розбіглися в різні боки, а він піднявся з землі та побачив як дівчина заходить у кафе. Він пішов в кафе і попросив дівчину віддати телефон, але вона відмовляла та казала що то її телефон. Він просив продавчиню, щоб та викликала поліцію, але вона зателефонувала господарю і той приїхав та він пояснив всю ситуацію. ОСОБА_34 поклала телефон на стіл, а він сказав, що це його телефон та взяв його зі столу. Господар кафе вивів його з приміщення. Вони почали спілкуватися з господарем та ОСОБА_18 . Він купив їй пиво. Вона запропонувала наркотичні речовини та запрошувала його до себе додому. Він сказав, що з нею не піде. Потім вони розійшлися. А телефон йому так і не повернули. Він залишився на вокзалі, шукав людей, які його побили. З 09.12.21 по 13.12.21 був на вокзалі. У знайомого взяв телефон та зателефонував іншому знайомому ОСОБА_19 попросити гроші. Той йому зайняв грошей, він поїхав в село до ОСОБА_55 та сказав що вона буде тьотею. Вона сказала, що йому слід поїхати додому та поспати, а потім приїжджати з дружиною. Вони з чоловіком його вивела за ворота та він почав викликати таксі з телефону, який купив на ринку, але телефон розрядився. Потім він направився до своєї двоюрідної сестри. Вдома був її чоловік та сказав, що сестра в Одесі. Він зарядив телефон та разом з чоловіком сестри поїхали у місто. Біля ринку 2 чоловіка в цивільному попросили його пройти з ними, щоб бути понятим. Вони прийшли в відділ поліції, де він розписався там, де його попросили. А ввечері його попросили пройти в кімнату для прийому громадян, туди прийшов слідчий та йому надали адвоката. Він розписався в документах та хотів йти додому, але йому сказали, що він вже нікуди не піде та потім почали вручати різні папери. Прийшов ще один чоловік та жінка та почали вилучати телефон, просили поставити підпис, але він сказав, що нічого підписувати не буде. Ближче до 8 вечора слідчий сказав, що необхідно проїхати у лікарню на експертизу. Після експертизи повернулися у відділок. Через деякий час слідчий привіз йому матеріали та просив поставити підпис, але він сказав, що нічого без адвоката підписувати не буде. Побачив, що в документах не та дата та не те прізвище. Слідчий це почув і почав на нього кидатися, виривати папери з рук, забрав ці папери і через деякий час приніс інші.

ОСОБА_8 також пояснив, що ОСОБА_20 він не бачив багато років. Факт крадіжки в ОСОБА_20 телефону заперечував. Вказав, що у ОСОБА_21 забрав свій телефон. Заперечував факт замаху на грабіж ОСОБА_22 та інших. Вказав, що з ОСОБА_14 проживав, але ніякого насилля не було, постійно з нею сварилися, тому що вона зраджувала його. ОСОБА_14 просила його покинути її будинок, після того він більше не приходив в будинок. Через дах не проникав до будинку. Ключі від будинку в нього були. Чи міняла замки ОСОБА_14 він не знає. Вказав, що не утримував ніколи ОСОБА_14 . В період з 17.11.21 по 12.12.21 не ґвалтував ОСОБА_14 , не бив, не хапав за руки та шию. 11.12.21 не проникав у будинок ОСОБА_14 , але вона телефонувала на його номер і він чув по телефону, що там був інший чоловік, це було приблизно о 19:00. Вони проживали разом з ОСОБА_14 до 09.12.21. Телефон, який він начебто вкрав у ОСОБА_21, був марки Редмі 8 темно-синього кольору. В телефоні, який він віддав ОСОБА_21 , були всі контакти, але він їй не показував що то його контакти. Віддав свій телефон. При ньому телефон цей не оглядався. Більше той телефон не бачив. Біологічні зразки брали по епізоду з ОСОБА_14 , він добровільно надавав все. На предмет наявності тілесних ушкоджень його оглядали, в нього була розбита голова та він був весь пошкрябаний. Ці ушкодження були від того, що його побили на вокзалі. ОСОБА_14 його не шкрябала. З висновками експертиз він не знайомився. Слідчий пояснив, що у потерпілої не було виявлено ніяких його біологічних ознак. Зазначив, що ОСОБА_14 дає такі покази тому, що вона дізналася що він їй зрадив. Співробітників соціальних служб бачив тільки один раз, двох жінок. В його присутності вони із ОСОБА_14 не розмовляли

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні 30.05.22 р. (а.к.п.117-120 том 1) пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_8 знала як односельчанина. Подія сталася десь о 6:30 год. 14 грудня 2021 року. Зранку вона почула як загавкала собака та побачила через вікно обвинуваченого, він вибив вікно. Рукою заліз в будинок крізь вікно та викрав телефон (нокіа червоний з сімкартою), вирвав у неї з рук, коли вона стояла біля вікна. Погрожував вбивством, просив гроші. Слідів крові після події на місці не було. Шкоду обвинувачений їй не відшкодовував. Зазначила, що в момент вчинення злочину обвинувачений був в масці, але вона його впізнала. Зазначила, що впізнання поліцейські проводили, але інші фото, окрім обвинуваченого - не показували. Телефон свій після подій вона не бачила. Документи на телефон слідству не надавала.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні 30.05.22 р. (а.к.п.117-120 том 1) пояснила, що до подій обвинуваченого вона не знала. 10 грудня 2021 року вранці вона йшла на роботу, на залізничному вокзалі пройшла повз молодого чоловіка. Біля птахофабрики він її наздогнав, схопив за шию лівою рукою та вимагав віддати телефон. Вона встигла постукати в ворота та кричала про допомогу. Погроз словесних з боку обвинуваченого не було. Телефон знаходився в неї в руці. Ворота птахофабрики відкрив охоронець та вона зайшла в двір, а ОСОБА_43 за нею. В дворі він впав і почав кричати, що йому зле. Коли вона виходила з двору, то побачила його обличчя. Телефон обвинувачений не виривав. В поліції вона була, впізнання проходила по фото декількох людей за участю понятих.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні 30.05.22 р. (а.к.п.117-120 том 1) пояснила, що обвинуваченого до цього не знала. Йшла на роботу, біля лікарні приблизно 5:30 год. 10 грудня 2021 року побачила чоловіка, який пішов за нею. Обвинувачений був в масці (нижня частина обличчя була закрита), в шапці, перчатках. Наздогнав її, взяв за горло і сказав «крикнеш - горло переріжу». Вимагав гроші. Намагався витягнути телефон з її кишені, коли вона це побачила - дістала шокер. Він у відповідь почав махати кулаками. Зазначила, що впізнання обвинуваченого під час слідства проходила, але не у відділку поліції. Фото їй при цьому показували декількох людей.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні 30.05.22 р. (а.к.п.117-120 том 1) пояснила, що раніше не знала обвинуваченого. 10 грудня 2021 року о 5:50 год. йшла на роботу, проходячи через парк біля залізничного вокзалу, почула звуки, далі побачили чоловіка. Після того, як пройшла залізничний вокзал, обвинувачений заскочив на неї, взяв за волосся та закрив рот. Казав мовчати, бо вб`є, вимагав зателефонувати якійсь людині. Дістав з капюшону потерпілої мотузку, накинув на голову (не зміг накинути на шию) та хотів душити, але з`явився незнайомий чоловік і запропонував допомогу, Це все було на території поліклініки. Був обвинувачений в масці (маска була одягнена на нижню частину його обличчя), але обличчя потерпіла добре бачила. Під час нападу він видирав її телефон. Відчувала загрозу, через те, що нападник казав, що заріже. Вказала, що за її участю під час слідства було впізнання, воно відбувалося в поліції. Впізнавала особу з 4-х фото на одному аркуші, де були фото з різними чоловіками.

Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні 03.08.22 р. (а.к.п.152-155 том 1), заява, в якій вона просить проводити далі судовий розгляд без неї а.к.п.195 том 1) пояснила, що разом із обвинуваченим вони почали співмешкати з 1 червня 2021 року. Перший місяць жили нормально. З 22 на 23 серпня вони пішли на 3 район, там зустріли його знайомого. ОСОБА_8 сказав, що підійде потім, а вона пішла до своєї куми. Почало темніти, вона підійшла до нього і сказала, що потрібно йти додому. ОСОБА_8 вчепився їй в шию. Виникла сварка. Вдома вона вже викликала поліцію та швидку. Потім, вона йому сказала покинути її помешкання, але він не залишав його. Під час скандалів він її душив, бив на очах у дітей. Потім вона вирішила, що коли діти поїдуть до школи, вона буде з поліцією його виселяти. 17.11.2021 їй потрібно було оформлювати дитячі. Перед цим вони з ОСОБА_8 посварилися. Вона пішла з дому, тому що знала що він був на підпитку і буде її бити. Вона пішла до куми. За ніч вони з кумою три рази викликали поліцію до куми додому, тому що він вибивав двері. Зранку, коли вона йшла в соціальний захист, він її підстеріг, забрав планшет та сказав що віддасть тільки тоді, коли повернуться додому.

Також ОСОБА_14 пояснила, що останній контакт був після того, коли вона написала заяву про згвалтування, потім вона його не бачила. Заяву не приймали довго в поліції, тому що казали, що вони проживають у цивільному шлюбі. Остання заява була приблизно на початку грудня. В заяві вона розказувала і описувала всі моменти. Експерти брали в неї зразки постелі, спідньої білизни. В заяві вона просила, щоб прийняли міри та про те що її ґвалтували. В заяві вказала про згвалтування за ті 2 дні, коли ОСОБА_8 проник в її будинок через дах. Ці 2 дні вона чинила опір, відбивалася, відштовхувала ОСОБА_8 , пошкрябала до крові лівою рукою на грудній клітині.

Вказала, що обвинувачений, коли її гвалтував, порвав кофту, тримав за руки, душив, казав, що поламає ноги. Зазначила, що була вагітна та після того, що сталося зробила аборт.

Після того, як вона написала заяву, була судово-медична експертиза у лікарні. В лікарні брали мазки в гінеколога, дивилися сліди, де були синці, оглядали все тіло. Нігті відбирали з 10 пальців. Заяву про притягнення до кримінальної відповідальності, за те що ОСОБА_8 проник до будинку, - вона писала. Спільного господарства в них не було, тому що обвинувачений не працював

Потерпіла вказала, що спочатку вони жили разом, а потім вона просто не могла його вигнати. Після місяця життя, коли почалися згвалтування, вона не вважала вже його своїм чоловіком. Після цього він постійно в будинку не проживав.

Окрім того ОСОБА_14 пояснила, що у ОСОБА_8 ключ від будинку на початку був, а потім вона змінила замок приблизно в листопаді, десь до 30 листопада. Замки з серпня до листопаду не змінила, тому що ОСОБА_23 постійно був вдома. Заяву про притягнення до кримінальної відповідальності за згвалтування написала одразу після того, як ОСОБА_8 пішов з дому, взявши із собою ніж. Тоді вона одразу зателефонувала до знайомої і вона запропонувала допомогу. Вона телефонувала в поліцію. Це була неділя, біля 12 годин ночі. Її возили в лікарню на експертизу. Заяву написала про 2 дні, коли він не випускав її з дому, а раніше заяви в поліції не приймали. 19.11.21 року не пам`ятає чи було згвалтування. В цей день до поліції не пам`ятає чи ходила. В поліцію дуже часто зверталася. 19.11.21 в поліцію за планшет зверталася. 19.11.21 не пам`ятає чи приїжджали працівники поліції. Письмові пояснення вона надавала. 19.11.21 телефонувала в поліцію не один раз та казала про те, що ОСОБА_8 повернув планшет, але він потім його знову забрав. 19.11.21 повідомляла, що ОСОБА_8 її ґвалтував і до цього також повідомляли.

Згоду на 14 статевих актів вона не надавала. Згоди ОСОБА_8 навіть не питав.

Потерпіла вказала, що місяць який вони прожили з 23.08 пройшов добре, сварок не було, гуляли разом, але це було до тих пір, поки він не випив. В цей місяць вона вважала його своїм чоловіком. Гроші додому він приніс декілька разів. Її грошима оплачувала все.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні 05.10.22 р. (а.к.п.64-66 том 4) пояснила, що в одному з повідомлень поліції було вказано, що ОСОБА_14 страждає від сімейного насилля ОСОБА_8 . Фахівці центру соціальної допомоги пішли до ОСОБА_14 додому. Коли фахівці прийшли, то ОСОБА_14 була роздягнена та зачинена в будинку, а біля будинку був ОСОБА_8 , який зустрічав фахівців із увімкненою бензопилою. ОСОБА_14 пустила фахівців додому і розповіла, як він знущався з неї. Вказала, що приблизно в останній місяць літа 2021 року познайомилася з ОСОБА_43 та вони почали жити разом, через 2-3 тижні вона зрозуміла, що не буде з ним жити та попросила ОСОБА_8 звільнити приміщення.

Свідок вказала, що ОСОБА_8 не дозволяв ОСОБА_14 вдягатися, щоб вона не вийшла з будинку. Наступного дня ОСОБА_14 прийшла до центру та розповіла все детально. Також ОСОБА_14 сказала, що до старшої дочки застосовувалися спроби насилля з боку ОСОБА_8 . В той день вони вирішили, що якщо ще будуть спроби ОСОБА_43 проникнення до будинку ОСОБА_14 , то вона буде телефонувати свідку, а та буде викликати поліцію. Вони придумали кодове слово, а саме те, що потерпіла при дзвінку мала казати фразу «мене сильно морозить». В суботу десь 7 години ранку був дзвінок і ОСОБА_14 сказала кодове слово, а свідок викликала поліцію. ОСОБА_8 зазвичай тікав коли бачив поліцію. ОСОБА_14 хотіли помістити в центр психологічної допомоги, але вона вирішила поїхати до подруги в Новогригорівку і певний час була там. Потім прийняли рішення написати заяву про згвалтувння. Після того, як написали заяву, в той же день ОСОБА_8 знайшли, привезли в відділення, але знову відпустили. Потім за іншими епізодами ОСОБА_23 затримали. Коли дізналися, що ОСОБА_8 затримали, тоді лише через декілька днів потерпіла повернулася до будинку.

Свідок пояснила, що ОСОБА_14 телефонувала по 6, 7 разів на день близько місяця та повідомляла умовне слово. З цим словом ОСОБА_14 телефонувала 2-3 рази. Свідок зазначила, що вона допомагала звернутися ОСОБА_14 щодо захисного припису до суду та саме вона особисто повідомляла про захисний припис ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що родину ОСОБА_14 вони знали давно, але з приводу насилля почали співпрацювати приблизно в вересні 2021 року. Свідком того, що ОСОБА_8 ґвалтував потерпілу - вона не була, а того, що він ховався від поліції була свідком один раз, фахівці бачили це декілька разів. Діти та ОСОБА_14 говорили, що він себе погано веде з дітьми. Зі слів ОСОБА_14 їй відомо, що один епізод міг тривати до 14 годин. З кінця серпня почалося насильство. Епізоди в документах вони не фіксували. З приводу згвалтування повідомлено було раз, а інші записувалися як сімейне насилля. Про сексуальне насильство з серпня місяця ОСОБА_14 повідомляла їй. До моменту звернення в поліцію ОСОБА_14 свідку казала про згвалтування, казала, що кожної ночі ОСОБА_8 з неї знущався. Саме про згвалтування не подавали заяву до грудня.

ОСОБА_24 зазначила, що з заявою вони звернулися після спільної наради з поліцією, точної дати не пам`ятає. З приводу припису, то документи допомагала оформлювати потерпілій правова допомога. При деяких зверненнях в поліцію свідок були присутня, і по зґвалтуванню, і по інших. В поліції була разом з ОСОБА_14 , писали заяву. Свідок вказала, що в будинку не разу не бачила ОСОБА_43. В поліції він їй казав, що все вирішиться, тоді як вона йому сказала, що в нього є заборонний припис. Зазначила, що коли один із разів ОСОБА_25 їй телефонувала, то він питав « Знову телефонуєш поліції чи соц.працівникам?» і забрав телефон та вимкнув. Свідок зазначила, що коли ОСОБА_27 затримали, а ОСОБА_25 лежала в лікарні, міська рада надала дрова і вони привезли їх в будинок, а там лежала копія припису.

ОСОБА_24 пояснила, що разом з ОСОБА_28 вона зверталася до поліції особисто 3 рази це точно. Дівчата фахівці працювали з нею з кінця серпня - початку вересня. В жовтні місяці вперше з ОСОБА_28 вони звернулися в поліцію. Про згвалтування в жовтні не повідомляли. Другий раз спільно звернулися перед тим як звернулися з заявою про згвалтування. Третій раз вже подали в заяву про згвалтування. Коли писали заяву, то ОСОБА_28 повідомляла, що було кілька епізодів. З грудня хотіли написати заяву про згвалтування, але їм в поліції сказали, що це співмешканець і що це не буде згвалтування. В прийнятті заяви їй відмовляли. ОСОБА_28 свідку про кількість епізодів розповідала приблизно десь про 10 епізодів. В різні дні це було. Після кожного факту вона повідомляла свідку, але іноді повідомляла про декілька епізодів. Протягом жовтня та грудня вона телефонувала і казала, що він знову з нею спав та тримав руки і робив це без її згоди. Казала, що він з нею спить. а вона не хоче цього робити, а коли вона казала, що викличе поліцію, він почав замітати сліди.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні 05.10.22 р. (а.к.п.64-66 том 4) пояснила, що вранці ОСОБА_8 заліз до них додому. Живуть вони на сусідній вулиці з потерпілою ОСОБА_20 . Це сталося десь о 4 чи 5 годин ранку. ОСОБА_8 заліз до дітей в кімнату та налякав їх, вони прокинулися та прибігли туди і вивели ОСОБА_8 в кухню. Там ОСОБА_8 почав розповідати, що в нього народився син. Далі вони його випроводили за хвіртку. Потім через кілька годин дізналися, що він пішов до ОСОБА_20 . Свідок вказала, що коли точно це було - не пам`ятає, але було холодно. Хвіртку до двору вони просто на засов зачиняють, двері в приміщенні зачиняються, але діти виходили в туалет та забули їх зачинити. Коли ОСОБА_43 заліз в будинок, то діти почали кричати, так вони зрозуміли, що хтось є в хаті. В неї навіть було відео, як вони його виганяли. В той момент ОСОБА_43 був одягнений в чорній куртці, шапка чорна, джинси темно-синього кольору та він мав рюкзак темного кольору. ОСОБА_8 був п`яний, свідок зрозуміла це по тому, що ОСОБА_8 вів себе неадекватно та був сильний запах алкоголю. Свідок вказала, що будинок ОСОБА_20 знаходиться на сусідній вулиці від її будинку, можна через город пройти. Після того як ОСОБА_8 зайшов в будинок ОСОБА_20 , свідок тільки чула, що ОСОБА_30 кричала «Хто там?». З моменту як ОСОБА_43 пішов від них - пройшло 10-15 хвилин.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні 05.10.22 р. (а.к.п.64-66 том 4) пояснив, що було приблизно 4-5 годин ранку. Це відбувалося приблизно рік тому, було холодно. ОСОБА_8 був в курточці чорній та прийшов, коли вони спали, зайшов до дітей в кімнату і полякав дітей, тоді вони встали та вигнали його. Приблизно 30 хвилин ОСОБА_8 був у них вдома. ОСОБА_8 був в джинсах синього кольору, сумка була у нього з собою. ОСОБА_8 був не тверезий, свідок зрозумів це по поведінці та по розмові, а також відчував запах алкоголю. На дворі було темно, вони ОСОБА_8 випроводили за хвіртку ОСОБА_8 пішов в темноту, а куди далі він рухався - не бачив. Крики не чув.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні 05.10.22 р. (а.к.п.64-66 том 4) пояснив, що зранку ОСОБА_8 прийшов до їх будинку, на вулиці тільки світало, та почав бити собаку. Вони спали, собака загавкала. ОСОБА_8 почав гупати в двері, а потім обійшов навколо хати та стукав у вікно, вимагаючи гроші та телефон, розбив вікно та казав, що заріже їх та повбиває. ОСОБА_8 забрав телефон, вони сказали, що грошей в немає. ОСОБА_8 пішов, але потім його ще бачили сусіди. Свідок зазначив, що ОСОБА_8 впізнав по голосу. До ОСОБА_20 ОСОБА_8 почав звертатися, коли вже був біля вікна. Вікно розбив рукою. В той час вони з ОСОБА_20 були на кухні. ОСОБА_20 ОСОБА_8 казав про гроші та телефон. Коли були на кухні та хотіли зателефонувати зятю, ОСОБА_8 в цей час кричав щоб давали гроші. Це він казав разів 2-3 біля дверей та 1 раз біля вікна. ОСОБА_8 стояв біля вікна, ОСОБА_20 сказала, що грошей в них немає, тоді ОСОБА_8 сказав дати телефон. ОСОБА_20 віддала телефон через вікно. ОСОБА_8 протягнув руку в дім через вікно, щоб забрати телефон. Потім вони викликали поліцію. Зараз телефон знаходиться у дільничного. Зять через деякий час їхав у місто та побачив ОСОБА_8 на зупинці та бачив в нього телефон у руках. Зять впізнав телефон, який належить ОСОБА_20 . ОСОБА_8 тілесні ушкодження ОСОБА_20 не спричиняв, тільки погрожував і вони сприймали ці погрози як реальні.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні 20.10.22 р. (а.к.п.78-79 том 4) пояснив що точної дати він не пам`ятає. Викликали його вночі та сказали, що якийсь громадянин вчинив скандал. Коли він приїхав, то дійсно з`ясувалося, що ОСОБА_8 забрав телефон у дівчини і не віддавав. Свідок поговорив з ним і той віддав дівчині телефон. Це відбувалося на привокзальній площі в кафе, що належить свідку. На місці події були реалізатор, потерпіла, а також був ще якийсь хлопець. Наступного дня на камерах дивилися запис. Потерпіла просила в свідка про допомогу. Який саме телефон був - свідок не пам`ятає. Він не зрозумів чи були потерпіла та обвинувачений знайомі. Потерпіла казала, що не знає його. Потерпілу звали ОСОБА_34 здається, прізвище не пам`ятає. ОСОБА_43 був в той момент збуджений. Сутичка була між потерпілою та ОСОБА_8 . Потерпіла в обвинуваченого хотіла забрати свій телефон і була між ними штовханина. Хлопець, який там також був, намагався вгамувати їх. Потерпіла казала, що обвинувачений забрав в неї телефон з рук та плакала. ОСОБА_8 не пояснював чого він взяв телефон. ОСОБА_8 під час їх розмови майже одразу віддав телефон, поліцією свідок йому не погрожував. ОСОБА_8 щось казав про те, що в нього якісь люди щось хотіли забрати. На площі дійсно хтось ходив. Але потерпіла казала, що ніхто в нього нічого не хотів забирати. Ніхто з учасників події не просив викликати поліцію. ОСОБА_34 (потерпіла) написала заяву на наступний день вранці і приїхала поліція, дивилася запис з камер та взяли в свідка пояснення. Після того він надавав копію відео. Коли дивилися відеозапис - протокол складали та він підписував розписку про дозвіл.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 31.10.22 р. (а.к.п.91 том 4) пояснив, що працює охоронцем на підприємстві, що розташоване поруч з лікарнею Десь у січні місяці о 5-6 годині в ворота постукала жінка, яку душив невідомий йому чоловік в темній куртці. Він відчинив ворота, хоча і не можна цього робити, відштовхнув чоловіка, а жінку впустив на територію. Та пояснила лише, що боїться. Натомість як чоловік впав на землю та вдав, що в нього напад епілепсії. Потім чоловік встав та пішов за жінкою. Обличчя чоловіка він не роздивився. Не бачив, чи в того щось було вдягнено на голові. Бачив лише темну куртку. Жінку знає наочно, оскільки та працює в лікарні. Потім жінка пішла, а через деякий час, оскільки гавкала собака, він побачив тих двох знову за огорожею, чоловік домагався жінки. Проте ні за голосом, ні за іншими ознаками він його впізнати не може. Не зміг впізнати він чоловіка і за фото, які йому показували поліцейські. Наступного дня поліцейські оглядали відео з відеокамер спостереження.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні 08.11.22 р. (а.к.п.120-121 том 4) пояснила, що вона працює в центрі соціальних служб. До них з поліції прийшла картка про вчинення домашнього насильства. 24.11.22 р. вона разом із спеціалістом вийшли на адресу та по дорозі зустріли ОСОБА_8 . Вони постукали по вказаній адресі, ніхто не відчинив. Потім підійшов ОСОБА_8 і сказав, що ОСОБА_14 їм не відчинить та постукав в вікно. ОСОБА_14 визирнула у вікно, подивилася, що нікого крім них немає та відчинила їм двері. ОСОБА_14 була оголена та замотана в ковдру. Свідок разом із спеціалістом зайшли та почали опитувати ОСОБА_14 , потім зайшов ОСОБА_8 . Вони почали розпитувати потерпілу, але ОСОБА_8 постійно перебивав, потім сказав, що піде візьме пилку. Коли він повернуся, то вони закінчили опитування. ОСОБА_14 просила допомогти, тому що не може його вигнати, він завжди повертається.

Свідок пояснила, що ОСОБА_14 розповідала, що ОСОБА_36 її ґвалтував. Казала, що за день міг і 5 разів це вчинити та говорила, що вона постійно роздягнена та що в неї все болить. ОСОБА_14 повідомляла свідку, що статеві акти відбуваються проти її волі. На протязі 5 місяців приблизно це відбувалося. ОСОБА_14 була в ковдрі і сказала, що не встигла одягнутися. Але потім пішла одягнутися. Про фізичне насильство ОСОБА_14 не пам`ятає чи та повідомляла. В той же день вони написали на комісію і в них було засідання, де вирішували що далі робити. Більше до ОСОБА_14 свідок не приходила.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні 08.11.22 р. (а.к.п.120-121 том 4) пояснила, що подія була, коли вона працювала в нічну зміну. Ця людина, тобто обвинувачений, з вечора до 3 чи пізніше ночі крутився біля ларька. Він знаходив людей, які могли його підпоїти, а потім зникав. Десь з 4.30 дівчина ОСОБА_34 йшла до кіоску взяти каву. Прибиральниця залишила двері відчинені та ОСОБА_34 з криком забігла, а потім ОСОБА_8 забіг за нею. Свідок хотіла їх розборонити, але він почав їй погрожувати. Він кидався до дівчини та забрав телефон. Справитися з ним вони не могли, тому вона викликала свого керівника. Керівник приїхав та попросив ОСОБА_43 пояснити ситуацію та віддати телефон. Як вона чула, то ОСОБА_8 казав, що то начебто його телефон. Телефон дівчині віддали. Та дівчина часто до них приходила каву пити і свідок зазначила, що вона дійсно знає, що то її телефон.

Свідок вказала, що коли саме це було, вона точно не пам`ятає. ОСОБА_34 була в кофті з капюшоном. ОСОБА_8 начебто був в чорній куртці. Він тижні два точно крутився біля вокзалу. Свідок добре його запам`ятала. Не пам`ятає чи випивав він того дня. З ОСОБА_38 він не випивав. ОСОБА_8 забрав телефон коли вони були в приміщені. ОСОБА_34 поклала телефон на стіл і він звідти його забрав. ОСОБА_34 просила багато разів віддати телефон. Він став кидатися до неї битися. Хтось з них кинув камінь. ОСОБА_8 таскав ОСОБА_39 за волосся. Десь години півтори було це. В 5 годин свідок викликала керівника. Керівник забрав телефон і віддав ОСОБА_40 . Пояснень від ОСОБА_8 вона не чула. Чула, що він казав, що вона в нього вкрала телефон. Обвинувачений не просив викликати поліцію. Побитий він не був. ОСОБА_37 вказала, що то був смартфон.

Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні 04.01.23 р. (а.к.п.180-181 том 4) пояснив, що десь рік тому до нього вранці прийшов обвинувачений, який є двоюрідним братом його дружини. Дружини вдома не було. Він зателефонував їй і та сказала, що ОСОБА_43 дійсно її брат та попросила якнайшвидше його позбутися. У ОСОБА_43 був кнопковий телефон, мабуть Нокіа, бо він дав йому зарядку. Телефон був розряджений. ОСОБА_43 з нього нікуди не телефонував. Телефон дзвонив кілька разів, проте ОСОБА_43 слухавку не брав. Вони разом поїхали у місто, де розійшлися. Потім бачилися вже в поліції. Свідок від сусідів того ж дня дізнався про викрадення майна у ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні 18.01.23 р. (а.к.п.220-222 том 4) пояснив, що був понятим чи то при затриманні, чи то при обшуку обвинуваченого ОСОБА_43 . Не пам`ятає чи приймав участь у інших слідчих діях. Понятим був разом із товаришем, який зараз на заробітках. Йому роз`яснювали права та обов`язки понятого. Чітко події він не пам`ятає. Понятим його попросили бути, зателефонувавши на його номер мобільного телефону. Не знає, хто то саме був. Заперечував, що в протоколах огляду від 15 грудня 2021 року саме його підписи. На питання прокурора вказаний свідок пояснив, що до поліції приходив бути понятим по цій справі та по інших справах. В що був одягнений обвинувачений - не пам`ятає. Документи підписував, що був понятим, яка саме слідча дія була - не пам`ятає. Права і обов`язки йому роз`яснювали. Добровільно приймав участі у слідчій дії. На питання захисника свідок пояснив, що не пам`ятає чи був він присутнім при огляді відеозапису. Начебто не був присутнім при огляді телефону. Присутнім при впізнанні за фотознімками не був. Просто підписати в поліції нічого не просили.

Суд вживав заходів для виклику та допиту всіх свідків, про яких заявляв клопотання обвинувачений ОСОБА_8 , проте ці свідки не прибули до суду з причин, що від суду не залежать, про що свідчать відповідні матеріали провадження (а.к.п.174, 197, 212, 215-217 том 4, а.к.п.22, 23, 44, 47, 50, 53, 56 том 5).

Судом були вичерпані всі процесуальні можливості для забезпечення прибуття вказаного свідків в судове засідання.

На підставі наданих прокурором документів та висновків експертиз було встановлено наступне.

Епізод з потерпілою ОСОБА_10 .

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у відкритому заволодінні телефоном потерпілої ОСОБА_10 , - його вина за цим епізодом підтверджується показами самої потерпілої та свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_44 , ОСОБА_41 , які наведено вище, а також документами, що надані стороною обвинувачення.

Так згідно з рапортом чергового Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 14.12.2021 року (а.к.п.210 том 1) - 14.12.2021 року о 07.39 год. було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №12203 від 14.12.2021 року як грабіж. В результаті опрацювання вказаної інформації було встановлено, що 14.12.2021 о 07:39 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.12.2021 о 07:39 за адресою АДРЕСА_2 заявниця викликала поліцію стосовно вимагання, повідомила, що невідомий забрав телефон нокіа червоного кольору кнопочний в 6 год. 30 хв. Прикмети рюкзак на плечах, чорна маска, пішов в бік траси. Заявник ОСОБА_10 .

Згідно із заявою ОСОБА_10 від 14.12.2021 року (а.к.п.211 том 1) вона просить поліцію притягнути до відповідальності ОСОБА_8 , який 14.12.2021 року біля 06-30 год. прибув до її домоволодіння, де в житловому будинку розбив віконне скло та, застосовуючи погрозу фізичного насилля, проник до оселі, де відкрито заволодів її майном, а саме мобільним телефоном Нокіа Х2-02 з сімкартою Київстар, НОМЕР_1 вартістю 550 грн.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 14.12.2021 року (а.к.п.212-221 том 1) було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де в спальній кімнаті на ліжку, яке знаходиться перед вікном, на поверхні ковдри та простирадлі виявлено осип скла. На зовнішній поверхні віконної рами з правої сторони було виявлено та вилучено два сліди папілярних візерунків на дві клейкі стрічки, які поміщені у сейф-пакет № NPU1514269.

На підставі протоколом затримання від 14.12.2021 року (а.к.п.222-227 том 1) слідчий 14.12.2021 року о 12-10 год. (фактичне затримання о 11-03 хв. 14.12.2021 року в м.Вознесенську по вул.Київська, 21) затримав ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. В присутності понятих слідчий здійснив обшук ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено серед іншого мобільний телефон «Nokia модель Х2-02» червоного кольору імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 разом з сімкартою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , який зображено на фото таблицях до вказаного протоколу.

Тобто під час затримання обвинуваченого ОСОБА_8 у нього було виявлено телефон потерпілої ОСОБА_10 , який ідентифіковано за ознаками та номером телефону, що вказані в заяві потерпілої ОСОБА_10 від 14.12.2021 року (а.к.п.211 том 1)

Постановою від 14.12.2021 та 05.01.2022 року (а.к.п.228-229 том 1, а.к.п.15-16 том 2) телефон потерпілої було визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів та вартість його встановлена на підставі інформації ПП «Цифротек» (а.к.п.232 том 1) та висновку експерта №СЕ-19/115-21/16871-ТВ від 23.12.2021 року (а.к.п.1-14 том 2). На вказаний телефон ухвалою слідчого судді від 16.12.2021 року (а.к.п.238-239 том 1) було накладено арешт.

Епізод з потерпілою ОСОБА_16 .

Хоча потерпіла ОСОБА_16 , не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 протягом всього процесу наполягав на її допиті, - судом допитана не була, проте суд протягом всього процесу вживав заходів для забезпечення її прибуття в судові засідання.

Так протягом судового процесу вона викликалася за допомогою смс-повідомлень, які надсилалися їй згідно з її заявою про отримання таких викликів, що долучена стороною обвинувачення до обвинувального акту (а.к.п.48 том 1).

Частину викликів потерпіла ОСОБА_16 отримувала, про свідчать відповідні довідки про доставку їй смс-повідомлень від 29.04.22 (а.к.п.74 том 1), від 12.05.22 (а.к.п.88 том 1), від 18.05.22 (а.к.п.98 том 1), від 31.05.22 (а.к.п.74 том 126), від 09.06.22 (а.к.п.137 том 1).

Потім потерпіла ОСОБА_16 перестала отримувати смс-повідомлення з причин від суду не залежних, про що свідчать відповідні довідки, де вказано про причини недоставки смс - «абонент тимчасово не доступний», а саме від 04.08.22 (а.к.п.194 том 1), 24.08.22 (а.к.п.69 том 2), 08.09.22 (а.к.п.29 том 4), 07.10.22) (а.к.п.75 том 4), 21.10.22 (а.к.п.86 том 4), 02.11.22 (а.к.п.98 том 4), 03.11.22 (а.к.п.109 том 4), 09.11.22 (а.к.п.133 том 4), 24.11.22 (а.к.п.143 том 4), 07.12.22 (а.к.п.152 том 4), 21.12.22 (а.к.п.161 том 4), 23.12.22 (а.к.п.171 том 4), 05.01.23 (а.к.п.196 том 4), 17.01.23 (а.к.п.207 том 4), 19.01.23 (а.к.п.229 том 4), 08.02.23 (а.к.п.245 том 4), 23.02.23 (а.к.п.31 том 5), 08.03.23 (а.к.п.41 том 5), 10.03.23 (а.к.п.62 том 5).

Також матеріали провадження містять заяву ОСОБА_16 від 05.10.22 р. (а.к.п.41 том 4), в якій вона просить проводити розгляд провадження без її участі у зв`язку із сімейними обставинами, претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання на розсуд суду

ОСОБА_16 не отримала рекомендований лист з судовим викликом (а.к.п.69 том 4) з причин, що від суду не залежать.

Застосувати привід потерпілої суд позбавлений можливості, оскільки стосовно потерпілих приводи не застосовуються з огляду на положення ч.2 ст.139 КПК України.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у відкритому заволодінні телефоном потерпілої ОСОБА_16 , - його вина за цим епізодом підтверджується показами свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_33 , які наведено вище, а також документами, що надані стороною обвинувачення.

Так згідно з рапортом чергового Вознесенського РУП ГУНП від 17.12.2021 року (а.к.п.26 том 2) 17.12.2021 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №12317 як грабіж. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що з заявою звернулась ОСОБА_16 про те, що 10.12.2021 р. приблизно о 05-00 год. в м.Вознесенську по вул.Соборності в приміщенні магазину «Стєкляшка» невідомий чоловік відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 8Pro».

У заяві від 17.12.2021 року (а.к.п.27 том 2) ОСОБА_16 просить поліцію притягнути до відповідальності невідомого чоловіка, який 10.12.2021 року в м.Вознесенськ по вул.Соборності в приміщенні магазину «Стєкляшка» відкрито заволодів її мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 8Pro Black».

На підставі заяви ОСОБА_16 від 17.12.2021 року (а.к.п.28 том 2) вона добровільно надала працівникам поліції для огляду належний їй мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8Pro 6-64», яким у неї заволодів невідомий чоловік 10.12.2021 року в приміщенні кафе «Стєкляшка» в м.Вознесенську по вул.Соборності та товарний чек на вказаний телефон від 18.12.2020 для долучення його до матеріалів кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 17.12.2021 року (а.к.п.29-31 том 2) слідчим на підставі заяви ОСОБА_16 в присутності понятих за участю потерпілої було оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8Pro 6-64». Під час огляду чек запаковано до сейфпакунку та вилучено до Вознесенського РУП ГУНП; мобільний телефон передано під зберігальну розписку ОСОБА_16 .

До матеріалів судового провадження стороною обвинувачення надано оригінал товарного чеку від 18.12.2020 року на суму 6597,80 грн., який добровільно видала ОСОБА_16 (а.к.п.32 том 2), який оглядався під час судового розгляду провадження.

Наявність у потерпілої ОСОБА_16 чеку на телефон, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_8 , а також те, що вона видала цей чек поліції та саме на телефон, що був предметом правопорушення, - спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що телефон належить йому.

Постановою слідчого від 17.12.2021 року визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу телефон «Xiaomi Redmi Note 8Pro 6-64», товарний чек на вказаний телефон від 18.12.2020 та телефон повернуто під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_16 (а.к.п.33, 34 том 2).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2021 року (а.к.п.35-37 том 2) потерпіла ОСОБА_16 вказала на особу, що зображена на фотознімку №4, яка ту, що заволоділа її телефоном. На першому аркуші протоколу в поясненнях потерпілої нею наведені ознаки зовнішності, по яким вона впізнала особу на фото. Згідно довідки до протоколу від 17.12.2021 року (а.к.п.38 том 2) на фото №4 зображено ОСОБА_8 ..

Також згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року (а.к.п.39-41 том 2) свідок ОСОБА_45 , який був присутній під час події в кафе, вказав на особу, що на фотознімку №2. На першому аркуші протоколу в поясненнях свідка наведені ознаки зовнішності, по яким він впізнав особу на фото. Згідно довідки до протоколу від 20.12.2021 року (а.к.п.42 том 2) на фото №2 зображено ОСОБА_8 .

Окрім того, згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року (а.к.п.43-45 том 2) свідок ОСОБА_37 , яка була присутньою під час викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_16 , вказала на особу, що на фотознімку №1. На першому аркуші протоколу в поясненнях свідка наведені ознаки зовнішності, по яким вона впізнала особу на фото. Згідно довідки до протоколу від 20.12.2021 року (а.к.п.46 том 2) на фото №1 зображено ОСОБА_8 .

Згідно заяви від 20.12.2021 року (а.к.п.48 том 2) на виконання запиту слідчого від 17.12.2021 року (а.к.п.47 том 2) ОСОБА_33 добровільно надав DVD+R диск з відеозаписом з камер спостереження, розташованих в приміщенні та на прилеглій території магазину «Кіоск №4» за адресою вул.Соборності, 77-Д в м.Вознесенськ за період вказаний у запиті за 10.12.2021 року. При цьому повідомив, що відеозапис камер відеоспостереження здійснюється з помилкою на 1 годину вперед.

Згідно з протоколом огляду відеозапису від 20.12.2021 року (а.к.п.49-52 том 2 ) з фототаблицею до нього (а.к.п.53-58 том 2) слідчий ОСОБА_46 в присутності понятих ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , за участю ОСОБА_33 оглянув відеофайли з камери відеоспостереження №3, яка встановлена у приміщенні магазину «Кіоск №4» (Стікляшка) та з камери відеоспостереження №5, яка встановлена на зовнішній стороні магазину «Кіоск №4», що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Соборності, 77-Д, та містяться на оптичному диску (компакт - диск).

Суд не знаходить підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом на підставі пояснень, які надав під час судового розгляду провадження понятий ОСОБА_49 , оскільки участь понятих в огляді предметів з огляду на вимоги ст.ст.223 та 237 КПК України не є обов`язковою.

Постановою слідчого від 20.12.2021 року (а.к.п.59 том 2) визнано речовим доказом диск «DVD+R» торгової марки «Verbatim» ідентифікаційний номер « PAP631AF20012181 1 », на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження приміщення та прилеглої території магазину «Кіоск №4» за 10.12.2021, розташованого за адресою м.Вознесенськ, вул.Соборності, 77-Д.

Вказані відеозаписи (а.к.п.60 том 2) були оглянуті в судовому засіданні за правилами, що передбачені ст.359 КПК України, та під час їх перегляду встановлено, що обставини, що зафіксовані на відео - відповідають даним про обставини правопорушення, які під час судового розгляду повідомили суду свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_50 .

Епізод з потерпілою ОСОБА_11 .

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненні злочину стосовно потерпілої ОСОБА_11 - його вина за цим епізодом підтверджується показами самої потерпілої та свідка ОСОБА_17 які наведено вище, (покази цього свідка хоча прямо не вказують на обвинуваченого, проте відповідають поясненням потерпілої про обставини правопорушення, а також відеозаписам з камер спостереження, які були оглянуті в судовому засіданні), а також документами, що надані стороною обвинувачення.

Так згідно з рапортом Вознесенського РУП ГУНП від 17.12.2021 року (а.к.п.74 том 2) - 17.12.2021 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №12314 від 17.12.2021 року як грабіж. В результаті опрацювання встановлено, що 17.12.2021 о 12:21 надійшла заява ОСОБА_11 про те, що 10.12.2021 р. приблизно в 05:30 год. в м.Вознесенську по вул.228-ї Стрілкової Дивізії неподалік від воріт птахофабрики невідомий чоловік, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я заявниці, намагався відкрито викрасти мобільний телефон останньої «Xiaomi Redmi Note 7А», проте довести до кінця свій злочинний намір не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як у ситуацію втрутилась третя особа.

Також згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.12.2021 року (а.к.п.75 том 2) до поліції звернулась ОСОБА_11 , яка пояснила, що 10.12.2021 р. близько 05:30 год. в м.Вознесенську по вул.228-ї Стрілкової Дивізії неподалік від вхідних воріт птахофабрики невстановлена особа чоловічої статі, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, намагалась відкрито викрасти мобільний телефон заявниці «Xiaomi Redmi Note 7А», проте довести до кінця свій злочинний намір не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як у ситуацію втрутилась третя особа, а саме охоронець птахофабрики.

На підставі заяви ОСОБА_11 від 17.12.2021 року (к.а.п.76 том 2) вона добровільно надала працівникам поліції для огляду свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 3/32», яким намагався заволодіти невідомий чоловік 10.12.2021 р. по вул.228-ї Стрілкової Дивізії в м.Вознесенську та товарний чек на вказаний мобільний телефон від 08.07.2020 р.

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 17.12.2021 року (а.к.п.77-79 том 2) слідчим в присутності понятих, потерпілої ОСОБА_11 було оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 3/32», що мав тріщини на поверхні, та чек на вказаний телефон. Під час огляду чек запаковано до сейфпакунку та вилучено до Вознесенського РУП ГУНП; мобільний телефон передано під зберігальну розписку ОСОБА_11 .

До матеріалів судового провадження стороною обвинувачення надано долучено оригінал товарного чеку від 08.07.2020 року, який видала ОСОБА_11 (а.к.п.80 том 2), який було оглянуто в судовому засіданні.

Постановою слідчого від 17.12.2021 року визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу телефон «Xiaomi Redmi Note 8 3/32», товарний чек замовлення на вказаний телефон від 08.07.2020 та під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_11 повернуто телефон «Xiaomi Redmi Note 8 3/32» (а.к.п.81, 82 том 2).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2021 року (а.к.п.83-85 том 2) потерпіла ОСОБА_11 вказала на особу, що на фотознімку №2, як на особу, що намагалася заволодіти її мобільним телефоном. При цьому в протоколі наведено ознаки, на які вказала потерпіла, та за якими вона впізнала обвинуваченого. Згідно довідки до протоколу від 17.12.2021 року (а.к.п.86 том 2) на фото під №2 - ОСОБА_8 .

Згідно відповіді на запит від 13.12.2021 року (а.к.п.134 том 2), на виконання запиту від 10.12.2021 року (а.к.п.133 том 2) ОСОБА_51 надав для долучення до матеріалів кримінального провадження DVD+R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ТОВ «Квінто», направлений на вул.228 Стрілкової дивізії в м.Вознесенськ в напрямку КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» за період вказаний у запиті. При цьому повідомив, що відеозапис камер відеоспостереження здійснюється з помилкою на 1 годину вперед.

Згідно з протоколом огляду відеозапису від 15.12.2021 року (а.к.п.135-141 том 2) слідчий на підставі заяви про добровільну видачу від ОСОБА_51 в присутності понятих ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , за участю ОСОБА_51 оглянув відеофайли з камери відеоспостереження, яка встановлена на зовнішній стороні споруди ТОВ «Квінто», що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.228-ї Стрілецької дивізії,1А.

Під час перегляду в судовому засіданні відеофайлу №1 з назвою «ch08_2542», що містить в собі інформацію з камери відеоспостереження, часові межі з 06:25:37 по 06:28:54 год. від 10.12.2021 року у вказаний проміжок часу повз об`єктив камери направляється особа №1 жіночої статі, яку лівою рукою за шию утримує особа №2 чоловічої статі, який штовхає особу №1 до воріт ТОВ «Квінто». О 06:25:54 на об`єктиві камери відеоспостереження з`являється особа №3 чоловічої статі, який виходить з приміщення ТОВ «Квінто», та який направляється до воріт, де знаходяться особа №1, №2 та відкривши ворота, останні починають спілкуватися. О 06:26:38 особа №1 заходить до подвір`я та особа №2 та №3 продовжують спілкуватись та о 06:26:45 особа №2 самостійно різко падає на землю. 06:27:31 особа №1, тримаючи в руці сумку чорного кольору починає швидко рухатись по 228-ї Стрілецької дивізії в напрямку КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня», особа №2 продовжує лежати на землі. 06:28:12 особа №2 починає підійматися з землі та надалі продовжує рух по проїзній частині в напрямку КП «КНП ВБЛ».

Відеофайл №3 з назвою «ch08_5418» містить в собі інформацію з камери відеоспостереження, часові межі з 06:54:16 по 06:55:56 год. від 10.12.2021 року про те, що у вказаний проміжок часу повз об`єктив камери направляється особа №4 чоловічої статі, який направляється по вул.228-ї Стрілецької дивізії від КП «КНП ВБЛ» та з будівлі ТОВ «Квінто» виходить особа №3, яка направляється до воріт. Так о 06:54:42 повз об`єктив камери направляється особа №5 жіночої статі, в якої через праве плече на лівому боці знаходиться сумочка чорного кольору. Поруч з особою №5 рухається особа №2 чоловічої статі. Вказані особи рухаються в межах проїзної частини зі сторони перехрестя вулиць 228-ї Стрілецької дивізії та пров.Ветеринарного в м.Вознесенськ в напрямку КП «КНП ВБЛ» та особа №5 сперечається з особою №2. 06:55:07 особа №3 виходить за ворота та починає спілкуватися з особою №4. В даний момент особа №5 направляється в напрямку КП «КНП ВБЛ» та особа №2 прямує вслід поряд.

Суд не знаходить підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом на підставі пояснень, які надав під час судового розгляду провадження понятий ОСОБА_49 , оскільки участь понятих в огляді предметів з огляду на вимоги ст.ст.223 та 237 КПК України не є обов`язковою.

На а.к.п.142 том 2 містить пакунок з електронним носієм інформації - оптичний диск типу «СD-R» торгової марки «Verbatim», який має ідентифікаційний номер « НОМЕР_6 », на якому відеозапис з камер відеоспостереження зовнішньої сторони споруди ТОВ «Квінто» за 10.12.2021, розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.228-ї Стрілецької дивізії, 1А. Вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні за правилами, що передбачені в ст.359 КПК України.

Постановою слідчого від 15.12.2021 року (а.к.п.143 том 2) даний лиск визнано речовим доказом.

Епізод з потерпілою ОСОБА_12 .

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненні злочину стосовно потерпілої ОСОБА_12 - його вина за цим епізодом підтверджується показами самої потерпілої, які наведено вище, а також документами, що надані стороною обвинувачення.

Так згідно з рапортом Вознесенського РУП ГУНП від 17.12.2021 року (а.к.п.90 том 2) - 17.12.2021 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №12315 як грабіж. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 17.12.2021 надійшла заява про те, що 10.12.2021 о 05:40 за адресою м.Вознесенськ, вул.228-ї Стрілецької Дивізії невідомий чоловік, погрожуючи фізичною розправою, хотів заволодіти грошима та мобільним телефоном марки РОССО ОСОБА_12 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.12.2021 року (а.к.п.91 том 2) з заявою до поліції звернулась ОСОБА_12 , яка пояснила, що 10.12.2021 р. о 05:40 год. по вул.228-ї Стрілкової Дивізії, 8 м.Вознесенськ на неї напав невідомий чоловік та, погрожуючи фізичною розправою, хотів заволодіти грошима та її мобільним телефоном марки POCO.

На підстави заяви ОСОБА_12 від 17.12.2021 року (к.а.п.92 том 2) вона добровільно надала працівникам поліції для огляду свій мобільний телефон «РОСО М3», яким у неї намагався відкрито заволодіти невідомий чоловік 10.12.2021 р. по вул.228-ї Стрілкової Дивізії в м.Вознесенську та товарний чек на вказаний мобільний телефон від 18.04.2021 р..

Згідно з протоколом огляду предмету від 17.12.2021 року (а.к.п.93-95 том 2) слідчим в присутності понятих: ОСОБА_47 та ОСОБА_48 за участю потерпілої ОСОБА_12 було оглянуто мобільний телефон «РОСО М3», який мав тріщини на дисплеї. Під час огляду чек запаковано до сейфпакунку та вилучено до Вознесенського РУП ГУНП; мобільний телефон передано під зберігальну розписку потерпілій.

Суд не знаходить підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом на підставі пояснень, які надав під час судового розгляду провадження понятий ОСОБА_49 , оскільки участь понятих в огляді предметів з огляду на вимоги ст.ст.223 та 237 КПК України не є обов`язковою.

До матеріалів судового провадження стороною обвинувачення долучено оригінал товарного чеку від 18.04.2021 року, який добровільно видала ОСОБА_12 (а.к.п.96 том 2), який було оглянуто в ході судового розгляду.

Постановою слідчого від 17.12.2021 року визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу мобільний телефон «РОСО М3», товарний чек замовлення на вказаний телефон від 18.04.2021 (а.к.п.97 том 2) та повернуто під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_12 мобільний телефон «РОСО М3» кольору (а.к.п.98 том 2).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2021 року (а.к.п.99-101 том 2) потерпіла ОСОБА_12 вказала на особу, що на фотознімку №3. як на особу, що намагалася заволодіти її мобільним телефоном. При цьому в протоколі наведено ознаки, на які вказала потерпіла, та за якими вона впізнала обвинуваченого. Згідно довідки до протоколу від 17.12.2021 року (а.к.п.102 том 2) на фото під №3 зображений ОСОБА_8 .

Епізод з потерпілою ОСОБА_13 .

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненні злочину стосовно потерпілої ОСОБА_13 - його вина за цим епізодом підтверджується показами самої потерпілої, які наведено вище, а також документами, що надані стороною обвинувачення.

Так згідно з рапортом Вознесенського РУП ГУНП від 10.12.2021 року (а.к.п.106 том 2) - 10.12.2021 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №12060 як грабіж. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 10.12.2021 о 08:02 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.12.2021 о 06:00 за залізничними путями (неподалік Вознесенської лікарні) на заявницю напав невідомий чоловік, намагався відібрати моб.тел. та наніс тілесні ушкодження на обличчі (а саме очі). Прикмети: 1,66 зросту, шкіряна чорна куртка, маска на обличчі, більше прикмет не помітила. Додала, що невідомий йшов з нею до лікарні та потім перехожий побачив та побіг до заявниці та затримав невідомого, після чого заявниця побігла на роботу, що відбувалось далі не знає. Заявниця очікує у Вознесенській поліклініці 2 поверх (працює у лікарні). Заявник ОСОБА_13 .

Згідно протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2021 року (а.к.п.107 том 2) з заявою до поліції звернулась ОСОБА_13 , яка пояснила, що 10.12.2021 р. близько 06:00 год. в м.Вознесенськ Миколаївської області невстановлений чоловік намагався заволодіти мобільним телефоном на території КП «КНП ВБЛ ВМР», але довести до кінця свій намір не зміг, з причин, що не залежали від його волі.

На підставі заяви ОСОБА_13 від 10.12.2021 року (к.а.п.108 том 2) вона добровільно надала працівникам поліції для огляду свій мобільний телефон «IPhone 6», яким у неї намагався відкрито заволодіти невідомий чоловік 10.12.2021 р. по вул.228-ї Стрілкової Дивізії в м.Вознесенську біля КП КМП «Вознесенська багатопрофільна лікарня».

Згідно з протоколом огляду предмету від 10.12.2021 року (а.к.п.109-112 том 2) слідчим в присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_13 було оглянуто мобільний телефон «IPhone» типу моноблок у полімерному чохлі, що мав на зовнішній поверхні тріщини. Після огляду мобільний телефон повернуто власниці.

Постановою слідчого від 10.12.2021 року (а.к.п.113 том 2) визнано в якості речового доказу телефон «IPhone 6», який було повернуто під зберігальну розписку (а.к.п.114 том 2) ОСОБА_13 .

Згідно інформації ПП «Цифротек» (а.к.п.113 том 2) станом на 10.12.2021 року ринкова вартість мобільного телефону «IPhone 6», що був у використанні, - становить 2600 грн.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2021 року (а.к.п.117-119 том 2) потерпіла ОСОБА_13 вказала на особу, що на фотознімку №3, як на особу, яка намагалася заволодіти її мобільним телефоном та навела ознаки та риси обличчя, за якими вона впізнала цю особу. Згідно довідки до протоколу (а.к.п.120 том 2) на фото №3 зображено ОСОБА_8 .

Згідно відповіді на запит від 13.12.2021 року (а.к.п.122 том 2) на виконання запиту слідчої від 10.12.2021 року (а.к.п.121 том 2) ОСОБА_52 надав для долучення до матеріалів кримінального провадження DVD+R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, направленої на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований по АДРЕСА_4 за період, вказаний у запиті. При цьому повідомив, що відеозапис камер відеоспостереження здійснюється з помилкою на 1 годину вперед.

Згідно з протоколом огляду відеозапису від 15.12.2021 року (а.к.п.123-130 том 2) слідчий в присутності понятих ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , за участю ОСОБА_52 оглянув відеофайли з камери відеоспостереження №3, яка встановлена на зовнішній стороні споруди продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд не знаходить підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом на підставі пояснень, які надав під час судового розгляду провадження понятий ОСОБА_49 , оскільки участь понятих в огляді предметів з огляду на вимоги ст.ст.223 та 237 КПК України не є обов`язковою.

Вказані відеозаписи були переглянуті в судовому засіданні відповідно до вимог ст.359 КПК України та встановлено, що обставини, що там зафіксовано - підтверджують покази потерпілої ОСОБА_13 , які ті надала під час судового розгляду провадження.

На а.к.п.131 том 2 міститься пакунок з електронним носієм інформації - оптичний диск типу «DVD+R» торгової марки «Verbatim», ідентифікаційний номер « НОМЕР_7 », на якому відеозапис з камер відеоспостереження зовнішньої сторони споруди продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за 10.12.2021, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ).

Вказаний диск постановою слідчого від 15.12.2021 року (а.к.п.132 том 2) визнано речовим доказом.

Обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні злочинів, де потерпілою є ОСОБА_14 проте його вина у вчиненні правопорушень, які передбачені ч.2 ст.152 КК України, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_35 , які наведено вище.

Також стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого було надано такі документи та висновки експертиз.

Згідно з рапортом чергового Вознесенського РУП ГУНП від 12.12.2021 року (а.к.п.149 том 2) - 12.12.2021 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 12154 від 12.12.2021 року як зґвалтування. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 12.12.2021 о 16:47 надійшла заява ОСОБА_14 , в якій вона повідомила про те, що ОСОБА_8 в період з 10.12.2021 по 05:00 год. 12.12.2021 вступив в статеві зносини природнім шляхом із заявницею проти її волі.

Згідно з заявою ОСОБА_14 від 12.12.2021 року (к.а.п.150 том 2) вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_8 , який 10.12.2021 по 05 годину 12.12.21 вступив з нею в статевий акт проти її волі та не зважаючи на рішення суду про обмежувальний припис, неодноразово його порушує.

Згідно з заявою ОСОБА_14 від 12.12.2021 року (к.а.п.153 том 2) вона добровільно надала працівникам поліції свою нижню білизну.

На підставі протоколу огляду предметів від 12.12.2021 року (а.к.п.154-157 том 2) слідча на підставі заяви ОСОБА_14 в присутності понятих провела огляд добровільно наданих за заявою ОСОБА_14 трусів. В ході огляду вилучено до сейф-пакету ЕХР 0255835 жіночі труси.

На підставі постанови прокурора від 12.12.2021 року (а.к.п.158 том 2) було прийнято рішення відібрати зразки піднігтьового вмісту та зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_14 та згідно з протоколом відібрання зразків від 12.12.2021 року (а.к.п.159-160 том 2) за участю криміналіста у ОСОБА_14 було відібрано зразки букального епітелію для проведення експертизи, а також зрізи нігтьових пластин з двох рук.

Згідно із заявою ОСОБА_8 від 12.12.2021 року (а.к.п.161 том 2) він добровільно надав згоду на відібрання змиву з його статевого члена, букального епітелію та піднігтьового вмісту. При цьому зазначає, що послуг адвоката не потребує.

Постановою прокурора від 12.12.2021 року (а.к.п.162 том 2) прийнято рішення відібрати зразки піднігтьового вмісту та зразки букального епітелію у ОСОБА_8 та згідно з протоколом відібрання зразків для експертизи від 12.12.2021 року (а.к.п.163-164 том 2) у ОСОБА_8 за участю криміналіста було відібрано зразки букального епітелію для проведення експертизи, а також зрізи нігтьових пластин з двох рук.

Постановою слідчого від 12.12.2021 року було призначено судово-медичну експертизу (а.к.п.165 том 2). Пунктом 4 вказаної постанови доручено судово-медичним експертам відібрати зразки з піхви ОСОБА_14 .

Згідно з висновком експерта №462 від 14.12.2021 року (а.к.п.166-167 том 2) у ОСОБА_14 було виявлено крововиливи в ділянці лівої молочної залози, лівого плеча, правого передпліччя. Крововиливи виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення крововиливів в час вказаний постраждалою 10, 11, 12 грудня 2021 р. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. крововиливи відносяться до легких тілесних ушкоджень. В описовій частині висновку експерта вказано зі слів потерпілої ОСОБА_14 зазначено про час вчинення правопорушення 10, 11, 12 грудня 2021 року та вказано про п`ять статевих актів проти волі потерпілої.

Постановою слідчого від 12.12.2021 року було призначено судово-медичну експертизу (а.к.п.168 том 2). В пункті вказаної постанови слідчий доручає судово-медичному експерту здійснити відбір змиву із статевого члену та відбиток статевого члену ОСОБА_8 .

Згідно з висновком експерта №463 від 14.12.2021 року (а.к.п.169-170 том 2) у ОСОБА_8 експерт виявив садна в ділянці лоба справа, на лівій вушній раковині в ділянці завитка, передній поверхні грудної клітини справа та зліва, в надлопатковій ділянці зліва. Садна виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Садна виникли за 1-3 доби до судово-медичного огляду. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого від 21.12.2021 року було призначено судову біологічну експертизу за розділом 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) (а.к.п.171 том 2) та згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-21/16917-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.173-183 том 2) встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_14 (об`єкт №1.1) та зразка букального епітелію ОСОБА_8 (об`єкт №2.1).

Постановою слідчого від 21.12.2021 року було призначено судову-біологічну експертизу за розділом 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) (а.к.п.184 том 2) та згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-21/16910-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.186-197 том 2) встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами без домішок крові, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки потерпілої ОСОБА_14 (об`єкт №2.1) є змішаними, містять генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_14 та громадянина ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 21.12.2021 року було призначено судову біологічну експертизу за розділом 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) (а.к.п.214 том 2) та згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-21/16922-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.216-228 том 2) встановлено, що генетичні ознаки клітин з домішкою крові та сперми, виявлених на предметному скелі «1» (об`єкт № 1.1.2), на предметному скельці «2» (об`єкт № 2.1.2), у тампоні з вмістом піхви ОСОБА_14 (об`єкти №№ 3.1.1, 3.1.2) є змішаними, збігаються між собою і містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_8 та невстановленої особи жіночої генетичної статі, генетичні ознаки якої домінують в об`єктах №№ 1.1.1, 2.1.1.

Вказані висновки судово-медичних та молекулярно-генетичних експертиз непрямо підтверджують обставини правопорушень за ч.2 ст.152 КК України, про які під час судового розгляду надала покази потерпіла ОСОБА_14 .

Постановою слідчого від 05.01.2022 року (а.к.п.242-243 том 2) визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказів: паперовий конверт, в якому знаходиться ватна (вушна) паличка зі зразком букального епітелію ОСОБА_14 , паперовий конверт №3, в якому знаходиться ватна (вушна) паличка зі зразком букального епітелію ОСОБА_8 , паперовий конверт №1, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_14 з правої кисті, паперовий конверт №2, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_14 з лівої кисті, паперовий конверт №1, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 з правої кисті, паперовий конверт №2, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 з лівої кисті, паперовий конверт №1, який містить мазок та тампон із вмістом піхви + контроль марля ОСОБА_14 , паперовий конверт №2, який містить мазок - відбиток та змив зі статевого члена + контроль марля ОСОБА_8 , на конвертах яких містить бірка з написом об`єкт дослідження, що повернуто після проведення судової молекулярно-генетичних експертиз. Вказані речові докази здати до кімнати зберігання речових доказів Вознесенського РУП згідно квитанції про отримання на зберігання (а.к.п.243 том 2).

Постановою слідчого від 30.12.2021 року (а.к.п.244 том 2) перекваліфіковано правопорушення з ч.1 ст.152 КК України на ч.2 ст.152 КК України.

Згідно з рапортом Вознесенського РУП від 06.01.2022 року (а.к.п.11 том 3) поліцією отримано рапорт, зареєстровано ЄО за №259 від 06.01.2022 року як зґвалтування. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 06.01.2022 о 11-29 надійшов рапорт слідчого про те, що в ході розслідування кримінального провадження №0000792 встановлено, що 11.12.2021 року близько 03 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_43, перебуваючого у приміщенні будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею. Незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

Долучено рапорт слідчого від 06.01.2022 року (а.к.п.12 том 3), в якому зазначені факти, описані у рапорті.

Як вбачається з рапорту Вознесенського РУП ГУНП від 06.01.2022 року (а.к.п.15 том 3) було отримано рапорт співробітника та зареєстровано ЄО за №260 від 06.01.2022 року. Встановлено, що 06.01.2022 о 11-34 надійшов рапорт слідчого про те, що в ході розслідування кримінального провадження №0000792 встановлено, що 11.12.2021 року близько 09.30 год., більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , перебуваючого у приміщенні будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею. Незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

Долучено вказаний рапорт слідчого від 06.01.2022 року (а.к.п.16 том 3), в якому зазначені факти, описані у рапорті.

Згідно з рапортом Вознесенського РУП ГУНП від 06.01.2022 року (а.к.п.19 том 3) було отримано рапорт співробітника та зареєстровано ЄО за №261 від 06.01.2022 року. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 06.01.2022 року о 11-36 надійшов рапорт слідчого про те, що в ході розслідування кримінального провадження №0000792 встановлено, що 11.12.2021 року близько 15 год., більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , перебуваючого у приміщенні будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_14 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею. Незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

Долучено рапорт слідчого від 06.01.2022 року (а.к.п.20 том 3), в якому зазначені факти, описані у рапорті.

Також згідно з рапортом Вознесенського РУП ГУНП від 06.01.2022 року (а.к.п.23 том 3) поліцією було отримано рапорт співробітника та зареєстровано ЄО за №262 від 06.01.2022 року як зґвалтування. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що надійшов рапорт слідчого про те, що в ході розслідування кримінального провадження №0000792 встановлено, що 12.12.2021 року близько 04 год., більш точного часу не встановлено у ОСОБА_8 , перебуваючого у приміщенні будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_14 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею. Незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

Долучено рапорт слідчого від 06.01.2022 року (а.к.п.24 том3) в якому зазначені факти, описані у рапорті.

Також надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого акушерського відділення №972/7089 від 24.12.2021 року (а.к.п.26, 27 том 3), згідно із якою ОСОБА_14 в період часу з 16.12.2021 по 24.12.2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному відділенні лікарні, стан після мед.аборту.

Долучено рапорт слідчого від 19.01.2022 року (а.к.п.43 том 3) про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, відносно ОСОБА_14 17.11.2021 року.

Згідно заяви ОСОБА_14 від 19.01.2022 року (а.к.п.44 том 3) вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який в період з 17.11.2021 по 28.11.2021 р. у вечірній час вступав з нею у статевий акт без її волі, а саме 12 разів здійснив дії сексуального характеру.

Долучено рапорти слідчого ОСОБА_53 від 19.01.2022 року (а.к.п.47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77 том 3) про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, відносно ОСОБА_14 18.11.2021 року, 19.11.2021 року, 20.11.2021 року, 21.11.2021 року, 22.11.2021 року, 23.11.2021 року, 24.11.2021 року, 25.11.2021 року, 26.11.2021 року, 27.11.2021 року, 28.11.2021 року.

Згідно заяви ОСОБА_14 від 15.02.2022 року (а.к.п.105 том 3) вона добровільно видала працівникам поліції свою кофту, виготовлену з текстильного матеріалу синього кольору та на якій у правій частині є пошкодження у вигляді розрізу, а також відсутні ґудзики, та яку пошкодив її колишній співмешканець ОСОБА_8 перед здійсненням дій сексуального характеру відносно неї та проти її волі.

Вказана кофта потерпілої була оглянута згідно з протоколом огляду предмету від 15.02.2022 року (а.к.п.106-109 том 3), згідно постанови від 15.02.2022 року (а.к.п.110 том 3) та згідно квитанції (а.к.п.111 том 3) здана до камери зберігання речових доказів.

Згідно відповіді на запит слідчого (а.к.п.112 том 3) надано інформацію, що ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності та перебуває на превентивному обліку як кривдник, а також надано копію тимчасового заборонного припису від 21.11.2021 року (а.к.п.113-114 том 3).

Також на запит слідчого від 15.02.2022 року (а.к.п.115 том 3) Вознесенським РУП надано копії матеріалів стосовно ОСОБА_8 , що були зібрані під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї (а.к.п.116-167 том 3). Проте постанови про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за цими матеріалами - стороною обвинувачення надані не були.

Згідно із рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2022 року (а.к.п.153-154 том 3) видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_8 строком на 6 місяців, заборонивши останньому перебувати у місці проживання ОСОБА_14 та у будь-який спосіб контактувати з нею.

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.12.2021 р. (а.к.п.7-20 том 4) з додатком у вигляді флешнакопичувача (а.к.п.21 том 4), який було оглянуто в судовому засіданні за правилами, що передбачені ст.359 КПК України, встановлено, що було проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_3 з дозволу власника житла ОСОБА_14 . Під час проведення огляду в приміщенні ванної кімнати було вилучено туалетний папір, а з кімнати простирадло, жіночі труси, металева ложка, інші предмети. Також під час огляду було виявлено пошкодження з боку горища, через яке ОСОБА_8 потрапив до будинку. Також було вилучено рушник.

Вилучені під час огляду місця події предмети постановою від 12.12.2021 року (а.к.п.50-51 том 4) визнано речовими доказами та долучено до матеріалів провадження, а саме: три фрагменти туалетного паперу, що були у використанні, з наявними на їх поверхні слідами; рушник синьо-блакитного кольору з вставками білого кольору та малюнками у виді квіток; простирадло блідо-рожевого кольору з наявними на його поверхні плямами бурого кольору; металева ложка; жіночі труси чорного кольору з наявною на них щоденною прокладкою та відповідно до квитанції від 12.12.2021 року вилучені речові докази передані на зберігання до камери збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП (а.к.п.52 том 4).

Ухвалою слідчого судді від 14.12.2021 року (а.к.п.54-55 том 4) накладено арешт на вказані речові докази.

Згідно з протоколом огляду предметів від 16.12.2021 року (а.к.п.56-59 том 4) було оглянуто згорток, в якому знаходиться тампон з вмістом піхви + контроль марля ОСОБА_14 та згідно з протоколом огляду предметів від 16.12.2021 року (а.к.п.60-63 том 4) було оглянуто згорток, в якому знаходиться змив та мазок, відбиток з головки статевого члена + контроль марля ОСОБА_8 .

Під час судового розгулу провадження сторона захисту відмовилася від свого клопотання про доручення слідчому провести слідчі дії, яке було задоволено ухвалою суду 07 лютого 2023 р. (а.к.п.235-236 том 4), про що зазначено в журналі судового засідання (а.к.п.12 том 5).

Неналежними доказами згідно із ст.85 КПК України суд визнає висновок експерта №СЕ-19/115-21/16908-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.200-213 том 2) та висновок експерта №СЕ-19/115-21/16916-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.231-241 том 2), оскільки ці висновки ні прямо, ні непрямо не підтверджують жодної із обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.152 КК України, суд враховує, що в Постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року справа № 566/1420/19 провадження № 51-326км21 визначено, що:

«У примітці до ст.152 КК визначено, що згода вважається добровільною, якщо вона є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин. Отже, за змістом закону України про кримінальну відповідальність йдеться не про конкретний спосіб подолання опору чи ігнорування волі потерпілої особи, а про проникнення в тіло іншої людини за відсутності такого вільного волевиявлення потерпілої особи, що недвозначно свідчить про її добровільну згоду на це (за відсутності протиправного впливу на психіку і волю потерпілої особи, нехтування її волею).

Водночас закон України про кримінальну відповідальність не містить визначення поняття «згода», як і не конкретизує змісту поняття «відсутність згоди». Відсутність такої згоди є питанням факту, вирішення якого покладено на суд в конкретному кримінальному провадженні, який оцінюється у контексті супутніх обставин.

Для інкримінування ст.152 КК потрібно встановити, що дії сексуального характеру були вчинені за відсутності чітко вираженого, явного, переконливого, такого, щоб інша особа зрозуміла, що особа бажає сексуального проникнення в її тіло, волевиявлення, за якого кожен із партнерів упевнений у добровільній згоді іншого на конкретні дії сексуального характеру, що виражена в певній зовнішній формі (вербально, жестами, мімікою чи конклюдентними діями тощо).

З урахуванням супутніх обставин ознаки зґвалтування відсутні, якщо особі поза розумним сумнівом не мало спасти на думку, що потерпіла не погоджується на дії сексуального характеру щодо неї, а переконання в її добровільній згоді та вільному волевиявленні є щирим. Добровільність згоди має бути підтверджена доказами в кримінальному провадженні, оскільки законодавець установив у ст.152 КК презумпцію незгоди потерпілого. Будь-який акт проникнення в тіло потерпілої, без відповідного стверджувального добровільного дозволу з її боку, становить кримінально каране за законом посягання.

З огляду на приписи закону України про кримінальну відповідальність, від контексту супутніх обставин значною мірою залежить визначення вільності волевиявлення про добру волю особи, а отже, і встановлення підстави кримінальної відповідальності за ст.152 КК.

Сексуальне проникнення в тіло не може вважатись вчиненим за добровільною згодою в контексті супутніх обставин, якщо воно було здійснено внаслідок застосування фізичного насильства, погрози його застосування чи інших, подібних до них за особливостями впливу на психіку потерпілої особи способів вчинення злочину, шляхом використання безпорадного стану.

Встановлення факту застосування фізичного насильства, погрози його застосування чи інших способів подолання реального або попередження очікуваного опору, які фактично ставлять потерпілу особу у стан, схожий на стан крайньої необхідності, коли вона вимушено погоджується на вчинення щодо неї дій сексуального характеру під загрозою негайного заподіяння іншої істотної шкоди правоохоронюваним інтересам (власним чи третьої особи), виключає і вільне волевиявлення особи.

Обґрунтування винуватості особи у вчиненні зґвалтування пов`язане з доведенням змісту суб`єктивної сторони цього злочину, який виявляється у формі прямого умислу (наміру здійснити проникнення в тіло та усвідомлення того, що на це немає згоди потерпілої особи). Виконавець злочину усвідомлює, що потерпіла особа не дає добровільної згоди, зокрема і через те, що не надавав достатнього значення встановленню факту того, дає вона свою згоду чи ні, коли зовсім не замислився над цим або якщо він, усвідомлюючи, що інша особа вірогідно не погоджується, продовжував вчиняти свої дії.

За усталеними в правозастосовній практиці положеннями, стан алкогольного чи іншого сп`яніння жертви; її поведінка до події; нехтування нею заходами особистої безпеки; моральне обличчя потерпілої особи та спосіб її життя; аморальна чи інша віктимна поведінка потерпілої особи, яка, можливо, свідомо провокувала сексуальну поведінку злочинця з наміром припинити надалі вчинення дій сексуального характеру щодо неї, не виключають кримінальної відповідальності за ст.152 КК».

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 08 лютого 2022 року справа № 637/965/19 провадження № 51-2763км21:

«Відповідно до ч.1 ст.152 КК України зґвалтування це вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи. Виходячи з положень зазначеної статті, основним безпосереднім об`єктом зґвалтування залежно від того, хто є потерпілим від злочину, слід визнавати статеву свободу чи статеву недоторканість особи, а додатковими об`єктами зокрема, належний фізичний і психічний розвиток неповнолітніх, тілесну і психічну недоторканість, честь і гідність особи.

Об`єктивна сторона цього злочину полягає у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується наявністю прямого умислу у винної особи.

При цьому зґвалтування визнається закінченим з моменту проникнення статевого органу чоловіка, іншого органу людини (наприклад, руки чи пальця) або певного предмета в один із природних отворів потерпілої особи незалежно від того, чи вдалося винуватому збудити та (чи) задовольнити свою статеву пристрасть. Мається на увазі проходження хоча б частиною статевого органу, іншого органу людини чи певного предмета меж тієї чи іншої природної порожнини тіла людини (наприклад, для ротової порожнини це губи, а для анального отвору сфінктерне кільце ануса).

Якщо зґвалтування набуло вигляду недобровільного природного статевого акту, то злочин, за загальним правилом, визнається закінченим з початку такого акту. При цьому не вимагається продовження копулятивних фрікцій (зворотно-поступальних рухів статевого органу чоловіка у піхві жінки), обов`язкової дефлорації (порушення цілісності дівочої пліви), досягнення оргазму чи еякуляції (закінчення статевого акту у фізіологічному розумінні)».

Згідно із п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» визначено, що: «Повторним є зґвалтування, якщо кожному з них відповідно передувало вчинення цією ж особою такого ж злочину. Для визнання злочину повторним не мають значення стадії вчинених винною особою злочинів, вчинення їх одноособово чи у співучасті, наявність чи відсутність факту засудження винної особи за раніше вчинений злочин (злочини)».

У даній справі потерпіла ОСОБА_14 заперечувала наявність своєї добровільної згоди на конкретні дії сексуального характеру з боку ОСОБА_8 , які зазначені в обвинувальному акті. Вона пояснювала, що вона чинила супротив, царапала обвинуваченого, намагалася про всі події повідомити до поліції, проте там її первісні заяви не приймали, посилаючись на те, що ОСОБА_8 є її спімешканцем. І лише після звернення до соціальних служб та за сприяння свідка ОСОБА_54 вона змогла встановити обставини правопорушень, що мали місце з боку ОСОБА_8 .

Також суд вважає, що покази потерпілої про відсутність її добровільної згоди на вчинення з нею статевих актів з боку ОСОБА_8 підтверджують і покази свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_35 , висновки судово-медичних та генетичних експертиз, під час проведення яких у потерпілої виявлено характерні тілесні ушкодження та генетичні ознаки, походження яких не виключається від ОСОБА_8 . Окрім того, той факт, що потерпіла намагалася захистити себе та свою статеву свободу свідчать і матеріали проваджень у справах про адміністративні правопорушення та рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2022 року (а.к.п.153-154 том 3) про обмежувальний припис стосовно ОСОБА_8 .

Суд не приймає уваги заперечення сторони захисту про те, що біологічні зразки для експертних досліджень у цій справі були отримані з порушенням чинного КПК України за відсутності постанов прокурора про це.

Так як вбачається з матеріалів провадження на підставі постанови прокурора від 12.12.2021 року (а.к.п.158 том 2) було прийнято рішення відібрати зразки піднігтьового вмісту та зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_14 та згідно з протоколом відібрання зразків від 12.12.2021 року (а.к.п.159-160 том 2) за участю криміналіста у ОСОБА_14 було відібрано зразки букального епітелію для проведення експертизи, а також зрізи нігтьових пластин з двох рук.

Згідно із заявою ОСОБА_8 від 12.12.2021 року (а.к.п.161 том 2) він добровільно надав згоду на відібрання змиву з його статевого члена, букального епітелію та піднігтьового вмісту. При цьому зазначає, що послуг адвоката не потребує.

Постановою прокурора від 12.12.2021 року (а.к.п.162 том 2) прийнято рішення відібрати зразки піднігтьового вмісту та зразки букального епітелію у ОСОБА_8 та згідно з протоколом відібрання зразків для експертизи від 12.12.2021 року (а.к.п.163-164 том 2) у ОСОБА_8 за участю криміналіста було відібрано зразки букального епітелію для проведення експертизи, а також зрізи нігтьових пластин з двох рук.

Постановою слідчого від 12.12.2021 року було призначено судово-медичну експертизу (а.к.п.165 том 2). Пунктом 4 вказаної постанови доручено судово-медичним експертам відібрати зразки з піхви ОСОБА_14 .

Постановою слідчого від 12.12.2021 року було призначено судово-медичну експертизу (а.к.п.168 том 2). В пункті вказаної постанови слідчий доручає судово-медичному експерту здійснити відбір змиву із статевого члену та відбиток статевого члену ОСОБА_8 .

Суд вважає, що порядок відібрання зразків як у обвинуваченого, так і у потерпілої - порушено не було.

Так, відповідно до Постанови Верховного Суду від 29 березня 2023 року справа № 472/827/20 провадження № 51-3551км22 визначено, що:

«Процесуальний порядок отримання зразків має реалізовуватися, по-перше, відповідно до загальних засад кримінального провадження щодо поваги до людської гідності та невтручання у приватне життя, по-друге, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини в аспекті дотримання гарантій, передбачених статтями 3, 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а по-третє, з урахуванням походження об`єктів експертного дослідження.

Отримання біологічних зразків для експертизи є самостійною процесуальною дією, яка здійснюється в порядку, встановленому положеннями статей 241, 245 КПК, і про проведення якої складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.241, ч.3 ст.245 КПК особі пропонується добровільно надати біологічні зразки на підставі постанови прокурора, а в разі її відмови, відібрання зразків здійснюється всупереч волі особи на підставі відповідної ухвали слідчого судді. Кримінальний процесуальний закон передбачає примусовий порядок відібрання біологічних зразків, де слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків.

Відібрання біологічних зразків, за наявності добровільної згоди особи, відбувається в порядку ст.241 КПК. За відсутності необхідності примусового втручання у приватне життя, приписи ст.93, ч.1 ст.245 КПК дозволяють досягти мети такої процесуальної дії без здійснення судового контролю, а притаманні йому функції здійснює прокурор.

Отже проведення відібрання зразків на підставі відповідного процесуального рішення прокурора в цьому провадженні відповідає приписам КПК і вимогам ст. 8 Конвенції.

Приписи кримінального процесуального закону не висувають вимогу про складання окремого процесуального документа щодо підтвердження добровільної згоди на те особи, у якої відбираються біологічні зразки, отже, добровільність такої згоди за необхідності суд може перевірити, спираючись на інші докази, надані сторонами для дослідження».

В даній справі прокурор не виносив постанову про відібрання зразків із статевих органів підозрюваного та потерпілої, оскільки такі дії були проведені експертом на підставі постанови слідчого про призначення експертизи.

До того ж у справі є заява ОСОБА_8 від 12.12.2021 року (а.к.п.161 том 2), про те, що він добровільно надав згоду на відібрання змиву з його статевого члена, букального епітелію та піднігтьового вмісту. Та й сам обвинувачений під час судового розгляду провадження підтвердив, що такі зразки надавав добровільно.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення у судовому засіданні доведено частково і його дії суд кваліфікує за: ч.3 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, ч.2 ст.152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, вчиненні щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

ОСОБА_43 також пред`явлено обвинувачення в тому, що: «11.12.2021 року близько 00 години 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, прибувши до території домоволодіння АДРЕСА_3 , що у користуванні належить ОСОБА_14 та усвідомлюючи, що не вправі проникати до житла чи іншого володіння особи, умисно, без згоди власника домоволодіння та осіб, які там проживають, не перебуваючи з останньою в родинних зв`язках, маючи заборонний припис у виді заборони знаходження у будинку, упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і не може йому перешкоджати, порушивши недоторканість житла ОСОБА_14 , через завчасно утворений ним отвір в шиферній крівлі споруди будинку проник в приміщення житлового будинку на горище будинку, після чого за допомогою ляди проник до приміщення будинку, тим самим ОСОБА_8 порушив гарантії недоторканості житла ОСОБА_14 , визначені відповідно до статті 30 Конституції України, статті 13 КПК та статті 311 ЦК України, а саме в тому, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду».

Дії ОСОБА_8 за цим епізодом стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла, що порушило недоторканність житла громадян.

Також ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення в тому, що: «11.12.2021 року приблизно о 00:00 год., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 самовільно та без дозволу господаря прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає його колишня співмешканка - потерпіла ОСОБА_14 .

Перебуваючи в межах вказаного домоволодіння, ОСОБА_8 через завчасно утворений ним отвір в шиферній крівлі споруди будинку проник в приміщення житлового будинку, де перебувала потерпіла.

Знаходячись в приміщенні кімнати будинку у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілої ОСОБА_14 з метою задоволення своєї статевої пристрасті.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи з метою подолання будь-якого наміру з боку потерпілої щодо можливого вчинення спротиву, використовуючи свою фізичну перевагу та силу утримував останню - хапаючи її за руки, шию, чим фактично обмежив свободу переміщення потерпілої, тим самим здійснював незаконне позбавлення волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи умисно, порушив основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, навмисно, застосовуючи фізичну силу, діючи проти волі потерпілої, з використанням фізичної сили утримував останню в приміщенні кімнати житлового будинку.

Приблизно о 07:30 год. 11.12.2021 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_14 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 попрямував до ванної кімнати вищевказаного будинку, прийняла спробу втечі з будинку - проте, довести свій намір до кінця не змогла, так як ОСОБА_8 , продовжуючи злочинні дії, бажаючи досягти бажаного результату, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи фізичну перевагу над жінкою вхопив потерпілу руками за верхній одяг, який зняв з неї та потягнув оголену ОСОБА_14 до кімнати, де продовжив свої злочинні дії направлені на незаконне позбавлення волі потерпілої ОСОБА_14 , силою її утримуючи, тим самим позбавляючи останню можливості залишити місце перебування та вільно пересуватися.

Приблизно о 10:00 год. 11.12.2021 року, точного часу не встановлено, потерпіла ОСОБА_14 в супроводі ОСОБА_8 вийшла з будинку на територію подвір`я свого домоволодіння у зв`язку з візитом до її місця мешкання працівників енергопостачального підприємства, які прибули з метою здійснення ремонтних робіт, щодо усунення поломки електромережі в межах домоволодіння потерпілої. В цей час, ОСОБА_8 з метою уникнення викриття своєї злочинної діяльності, повідомив вищевказаним працівникам енергопостачального підприємства, що він є чоловіком ОСОБА_14 , на що остання заперечила, проте побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомляти про злочинні дії відносно неї з боку ОСОБА_8 не стала.

По завершенню ремонтних робіт електромережі та уходу працівників енергопостачального підприємства з території домоволодіння ОСОБА_14 . ОСОБА_8 спільно з потерпілою увійшли до приміщення будинку, де останній продовжив утримувати останню, позбавляючи її можливості покинути будинок.

Приблизно о 16:30 год. 11.12.2021, точного часу не встановлено, ОСОБА_14 , маючи намір втекти з будинку, в якому незаконно, проти волі її утримував ОСОБА_8 , скориставшись перебуванням останнього в приміщенні кухонної кімнати, підбігла до вхідних/вихідних дверей житлового будинку та намагалась відчинити їх, однак ОСОБА_8 , побачивши це, ігноруючи бажання та намір ОСОБА_14 залишити вищезгаданий будинок, застосовуючи фізичне насильство, схопив потерпілу за руки, стискаючи їх та заламуючи за спину штовхнув останню в приміщення кімнати житлового будинку, де продовжив її протиправно утримувати значний час, приблизно до 06:00 год. 12.12.2021 року (точного часу не встановлено), тим самим позбавивши потерпілу можливості обирати за своєю волею місце знаходження. Після чого, приблизно о 06:00 год. ОСОБА_8 покинув місце події, попрямувавши в невідому напрямку».

Дії ОСОБА_8 за цим епізодом стороною обвинувачення були кваліфіковані ч.1 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину за цими двома епізодами не визнав.

Потерпіла ОСОБА_14 вказала, що обвинувачений проникав до будинку без її згоди через горище та утримував її в будинку, проте ні точної дати, ні час коли ж це саме було вона не вказала.

Не встановлено і свідків правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, проте як слідує з обвинувального акту такі особи могли бути встановлені і допитані стороною обвинувачення.

Також в обвинувальному акті вказано, що в цю ж дату ОСОБА_8 11.12.2021 року близько 00 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де самовільно, без дозволу господаря, проник на територію домоволодіння шляхом пошкодження даху горища. Перебуваючи у приміщенні вказаного житлового будинку разом з ОСОБА_14 у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 , маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи, що потерпіла значно слабша за нього, не зможе чинити йому опір, діючи умисно та протиправно, з метою подолання супротиву ОСОБА_14 , застосовував фізичну силу, яка виразилась у хапанні за руки та шию ОСОБА_14 , не зважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої ОСОБА_14 на статевий акт та її прохання припинити насильницькі дії, повторно вагінально проник в тіло ОСОБА_14 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

В кваліфікації дій ОСОБА_8 стороною обвинувачення за цим епізодом констатовано, що він обвинувачується за ч.2 ст.152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, вчиненні щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

За результатами розгляду судового провадження, суд не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення та на підставі сукупності досліджених доказів визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, вчиненні щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах 11.12.2021 року, тобто тоді ж та в ту ж дату, де він обвинувачувався у вчиненні злочинів, що передбачені ч.1 ст.146 та ч.1 ст.162 КК України.

Отже судом встановлено, що на момент події обвинувачений та потерпіла перебували у сімейних відносинах.

Наявність такого характеру сімейних відносин, а саме стосунки співмешканців, що мали місце між обвинуваченим та потерпілою, викликають обґрунтовані сумніви і не можуть бути використані як докази з огляду на положення ч.2 та ч.4 ст.17 КПК України для встановлення в діях ОСОБА_8 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Згідно вимог ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Згідно п.1 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.91, 92 КПК України обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Суд, дослідивши надані сторонами докази за цими епізодами і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку не доведено вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.146 та ч.1 ст.162 КК України, а тому його слід виправдати за цими епізодами з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст.ст.66, 67 КК України встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи, зокрема зухвалість правопорушень та кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий та має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові правопорушення (а.к.п.63 том 1, а.к.п.204-206, 225-236 том 3), згідно з інформацією облікових баз поліції (а.к.п.211-215 том 3) ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно (а.к.п.218-219 том 3), на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку психіатра (а.к.п.216, 220, 221 том 3), дані досудової доповіді від 17.05.2022 року (а.к.п.106-107) про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, відсутність пом`якшуючих відповідальність обвинуваченого обставин, а також те, що злочини, які вчинив обвинувачений згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених йому покарань.

Судом встановлена осудність обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки на підставі постанови слідчого від 09.02.2022 року (а.к.п.84-95 том 3) проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та згідно висновку №77 від 10.02.2022 року (а.к.п.96-104 том 3) ОСОБА_8 в період часу, що відноситься до вчинення кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, виявляв клінічні ознаки «легкої розумової відсталості» та «розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F70.0 та F10.2 (відповідно) за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На хронічний психічний розлад, недоумство, інший, у тому числі тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждає, виявляє клінічні ознаки «легкої розумової відсталості» та «розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності», які за глибиною та ступенем виразності не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Потерпілою ОСОБА_14 подано позов про відшкодування моральної шкоди (а.к.п.80-82 том 1). Потерпіла під час судового розгляду провадження просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду внаслідок, завдану вчинення кримінальних правопорушень, розмірі 150000 грн., яка спричинена їй у зв`язку з вчиненням обвинуваченим незаконних дій сексуального характеру, приниження її гідності та права на фізичну свободу та особисту недоторканість.

Вирішуючи пред`явлений потерпілою позов, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.127 КПК України - шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обвинувачений позов потерпілої - не визнав.

Проте потерпіла його підтримала, окрім власних пояснень, письмових доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди суду не надала.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд вважає, що слід задовольнити вимоги потерпілої повністю та стягнути з обвинуваченого 150000 грн. моральної шкоди, оскільки за змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілою показання та досліджені докази, суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що потерпілій в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з посяганням на її сексуальну свободу, а також з огляду на ті негативні емоції, які вона перенесла як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно неї, так і під час слідства та судового розгляду провадження.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розміри шкоди, завданої злочинами іншим потерпілим становить: потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду у розмірі 279,75 грн., яку повністю відшкодовано; потерпілій ОСОБА_16 завдано матеріальну шкоду у розмірі 5499,90 грн., яку повністю відшкодовано потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 матеріальну шкоду не завдано.

Відповідно до ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченого підлягають витрати за проведення експертиз, які суд визнав належними та допустимими доказами, що підтверджені документально (а.к.п.243 том 1, а.к.п.183 том 2, а.к.п.197 том 2, а.к.п.228 том 2) у розмірі 15149,43 гривень.

Оскільки суд визнав неналежними доказами висновок експерта №СЕ-19/115-21/16908-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.200-213 том 2), вартість якої становила 2245.52 грн. (а.к.п.213 том 2) та висновок експерта №СЕ-19/115-21/16916-БД від 30.12.2021 року (а.к.п.231-241 том 2), вартість якої становила 4704, 43 грн. (а.к.п.241 том 2) - витрати за проведення цих експертиз у розмірі 6949,95 гривень слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України суд має право прийняти рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. З врахуванням обставин вчинення ОСОБА_8 злочинів, їх тяжкості, кількості, суспільної небезпеки, а також даних про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, негативно характеризується, не має міцних соціальних зв`язків, схильний до вчинення правопорушень, суд вважає, що до набрання вироком законної сили слід залишити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати арешт, що був накладений на речові докази під час слідства на підставі ухвал слідчого судді, та долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.146, ч.1 ст.162 КК України, - визнати невинуватим та на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України виправдати через недоведеність того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.152 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.152 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань - остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 14.12.2021 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначене йому за цим вироком, за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 14.12.2021 року (протокол затримання від 14.12.2021 року (а.к.п.222-225 том 1)) по день набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 15149,43 гривень.

Витрати за проведення експертиз, висновки яких суд визнав неналежними доказами, у розмірі 6949,95 гривень віднести на рахунок держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_8 150000 гривень моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_14 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 16.12.2021 року (а.к.п.238-239 том 1) на речі обвинуваченого ОСОБА_8 , які були вилучені під час його затримання а саме чоловічу куртку з шкіроподібного матеріалу чорного кольору розмір «XL», чоловічу шапку, виготовлену з текстильного матеріалу чорного кольору, на якій є бірка з написом «Sunega», які поміщено до сейфпакунку №EXP411039; портфель комуфляжного кольору, який поміщено до сейфпакунку №EXP411022 (а.к.п.228-229, а.к.п.240-241 том 1) та повернути вказані речі обвинуваченому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили:

скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 16.12.2021 року (а. к.п.238-239 том 1) на мобільний телефон «Nokia модель Х2-02» імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 з сімкартою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , які поміщено до сейфпакунку №EXP0255736 (а.к.п.16 том 2) та повернути потерпілій ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили;

сейфпакунок №NPU1514269, який містить 2 СПУ (а.к.п.15-16 том 2), - знищити;

телефон «Xiaomi Redmi Note 8Pro 6-64», що повернуто під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_16 (а.к.п.33-34 том 2), - залишити останній як власнику; товарний чек на вказаний телефон від 18.12.2020 (а.к.п.32 том 2) - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

оптичний диск «DVD+R» торгової марки «Verbatim» ідентифікаційний номер « НОМЕР_5 », на якому є відеозапис з камер відеоспостереження приміщення та прилеглої території магазину «Кіоск №4» за 10.12.2021, розташованого за адресою м.Вознесенськ, вул.Соборності, 77-Д (а.к.п.59-60 том 2) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

телефон «Xiaomi Redmi Note 8 3/32», що передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_11 (а.к.п.81, 82 том 2) - залишити останній як власнику; товарний чек на вказаний телефон від 08.07.2020 (а.к.п.80 том 2) - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон «РОСО М3» (а.к.п.97-98 том 2), що передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_12 - залишити останній як власнику; товарний чек на вказаний телефон від 18.04.2021 (а.к.п.96 том 2) - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

телефон «IPhone 6», який повернуто під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_13 (а.к.п.113-114 том 2) - залишити останній як власнику;

оптичний диск «DVD+R» торгової марки «Verbatim» ідентифікаційний номер « НОМЕР_7 », на якому є відеозапис з камер відеоспостереження зовнішньої сторони споруди продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за 10.12.2021, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (а.к.п.131-132 том 2) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

оптичний диск типу «СD-R» торгової марки «Verbatim» ідентифікаційний номер « НОМЕР_6 », на якому є відеозапис з камер відеоспостереження зовнішньої сторони споруди ТОВ «Квінто» за 10.12.2021, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (а.к.п.142-143 том 2) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

паперовий конверт, в якому знаходиться ватна (вушна) паличка із зразком букального епітелію ОСОБА_14 , паперовий конверт №3, в якому знаходиться ватна (вушна) паличка із зразком букального епітелію ОСОБА_8 , паперовий конверт №1, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_14 з правої кисті, паперовий конверт №2, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_14 з лівої кисті, паперовий конверт №1, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 з правої кисті, паперовий конверт №2, який містить нігті з піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 з лівої кисті, паперовий конверт №1, який містить мазок та тампон із вмістом піхви + контроль марля ОСОБА_14 , паперовий конверт №2, який містить мазок-відбиток та змив зі статевого члена + контроль марля ОСОБА_8 , на конвертах яких міститься бірка з написом «об`єкт дослідження, що повернуто після проведення судової молекулярно-генетичних експертиз» (а.к.п.242-243 том 2) - знищити;

жіночу кофту синього кольору з механічними пошкодженнями у вигляді порізу, яка була запакована до сейфпакунку № ЕХР 0262723, що здана до камери зберігання речових доказів Вознесенського РУП (а.к.п.110-111 том 3) - повернути потерпілій ОСОБА_14 після набрання вироком законної сили;

скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.12.2021 року (а.к.п.54-55 том 4) на три фрагменти туалетного паперу, що були у використанні, з наявними на їх поверхні слідами (упаковано до паперового конверту №1); рушник синьо-блакитного кольору з вставками білого кольору та малюнками у виді квіток (упаковано до сейф-пакету №KIV5109634); простирадло блідо-рожевого кольору з наявними на його поверхні плямами бурого кольору (упаковано до сейф-пакету №KIV6110132); металева ложка (упаковано до паперового конверту №2); жіночі труси чорного кольору з наявною на них щоденною прокладкою (упаковано до сейф-пакету №ЕХР0255835) та передані на зберігання до камери збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП (а.к.п.50-52 том 4) - та зазначені речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1