Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/117/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 09 год. 44 хв. 14.02.2023 року по 09 год. 44 хв. 14.04.2023 року з визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 214 720 грн.

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт. Свої вимоги обґрунтовуєтим, що в ухвалі слідчого судді відсутні обґрунтування щодо неможливості застосувати більш м`яких запобіжних заходів. Доводи захисту, що кваліфікуюча ознака «мета збуту», в даному випадку

умисно надумана досудовим слідством з метою завищити ступінь тяжкості

проступку, в якому звинувачують підозрюваного нічим не спростована і

матеріалами клопотання слідчого в обґрунтування підозри не доведена. Ця обставина слідчим суддею у порушення вимог КПК проігнорована. Крім того, слідчим суддею при визначенні розміру застави також порушено вимоги КПК, оскільки визначений розмір є завідомо непомірний для ОСОБА_9 , який не працює, втратив роботу через війну, раніше не судимий, має постійне місце проживання, доглядає за хворою матір`ю.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 16 год. 40 хв. 17.11.2022, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав з метою подальшого збуту за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , поліетиленовий пакетик на зіп-застібці, в середині якої знаходилась кристалічна речовина жовто-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною метамфетаміном, обіг якого обмежено. Маса метамфетаміну становить 0,0852 грама. В подальшому, працівниками поліції було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої було встановлено, що 17.11.2022 в період часу з 16 год. 40 хв. по 16 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , передав в обмін на грошові кошти ОСОБА_10 , поліетиленовий пакет на зіп-застібці, в середині якої знаходилась кристалічна речовина жовто-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною метамфетаміном, обіг якого обмежено. Маса метамфетаміну становить 0,0852 грама. Таким чином, шляхом особистого продажу, отримавши, у якості оплати, грошові кошти в сумі 300 грн. (триста гривень), банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_10 для проведення оперативної закупки, тим самим ОСОБА_7 , вчинив збут психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 06 год. 05 хв. 14.02.2023, за невстановлених слідством обставин, умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав з метою подальшого збуту за місцем свого проживання АДРЕСА_1 поліетиленовий зіп-пакетик з невідомою речовиною, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною метамфетаміном, обіг якої обмежено. Загальна маса метамфетаміну становить 0,019 грама. В подальшому, 14.02.2023 в період часу з 06 год. 05 хв. по 09 год. 44 хв., в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено поліетиленові зіп-пакетики з невідомою речовиною, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною метамфетаміном, обіг якої обмежено. Загальна маса метамфетаміну становить 0,019 грама. Вказану психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав, за місцем свого проживання, з метою збуту.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, та як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України про що 14.02.2023 року йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2023 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській областіпро застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000569 в межах строку досудового розслідування, з 09.44 год. 14.02.2023 по 09.44 год. 14.04.2023 включно, з визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, 321 КК України, за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення. При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд врахував також те, що він не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, інших утриманців, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, про що зазначив в ухвалі.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, а санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до десяти років. Крім того, має можливість впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Тому, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та врахувавши ступінь тяжкості злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, а вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його триманню під вартою.

Більш того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, зберігання з метою збуту та збут небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб. При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом чи особисте зобов`язання, не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності ОСОБА_7 навіть у разі перебування під домашнім арештом чи особистому зобов`язані, оскільки, залишиться доступ до Інтернет мережі, тобто існує можливість в інший спосіб продовжувати злочинну діяльність.

Отже, на думку апеляційного суду, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є мотивованими.

Апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 стосовно того, що підозрюваний має постійне місце проживання, доглядає за хворою матір`ю.

Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від суду; здійснення незаконного впливу на свідків; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих злочинів, які пов`язанні зі збутом особливо небезпечних наркотичних засобів, а також особу підозрюваного, який не працює, та у відповідності до ст.182 КПК України правильно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: