1Справа № 335/1573/23 1-кп/335/491/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 15.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Збур`ївка, Голопристанського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовець, (військова частини НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 02.02.2023 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.5 ст.407 КК України призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 70 040,00 грн., що складає чотири тисячі сто двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2023 року, у вечірній час, під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить військову службу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , вживав алкогольні напої у закладі «Білий Налив», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 212. Далі, після закриття закладу «Білий Налив», знаходячись на вулиці ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , підійшли до раніше незнайомих чоловіків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в цей час перебували біля вказаного закладу. У ході спілкування між чоловіками виник словесний конфлікт, який у подальшому переріс в бійку.

Поліцейські УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які станом на 14 січня 2023 року, заступили на добове чергування з охорони громадського порядку по Вознесенівському району міста Запоріжжя, від перехожого, отримали усне повідомлення про порушення громадського порядку біля закладу «Білий Налив», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 212 та того ж дня, о 21 годині 55 хвилин, прибули за адресою, де очевидці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівникам поліції вказали на ОСОБА_4 , як на порушника громадського порядку.

У ході виконання своїх службових обов`язків, 14 січня 2023 року о 21 годині 57 хвилин біля закладу «Білий Налив», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 212, ними, було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що його можливо буде притягнуто до відповідальності, намагався втекти з місця події тримаючи при собі ніж, який має колюче - ріжучі властивості. Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, тримаючи ніж у правій руці та погрожуючи ним, не реагуючи на неодноразові голосні команди ОСОБА_9 «заспокоїтись, зупинитись та покласти ніж», тим самим не виконуючи законні вимоги, почав швидко наближатись до працівника поліції скорочуючи між ними відстань, вчиняючи опір працівнику правоохоронного органу у зв`язку з чим, для власної безпеки працівником поліції було використано вогнепальну зброї для подачі сигналу «допомоги», після чого, ОСОБА_4 зупинився та у подальшому для забезпечення безпеки поліцейських та оточуючих громадян, до останнього були застосований спеціальний засіб «Кайданки». Після цього, ОСОБА_4 був доставлений до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для з`ясування всіх обставин події.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив опір працівникові поліції під час виконання ним службових обов`язків, по охороні громадського порядку, передбачених ч. 2 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

10.02.2023 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468-470, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_9 добровільно надав згоду на укладення вказаної угоди про визнання винуватості та згоден із запропонованим видом та мірою покарання, про що свідчить розписка від 10.02.2023 особисто підписана останнім.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене у ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надавши пояснення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, його підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. (ч.4 ст.469 КК України).

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації на території України. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За наявності обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який не одружений, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання та реєстрацію, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, має відповідний матеріальний дохід, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також його негативного ставлення до скоєного, відсутність майнових претензій з боку потерпілого, суд вважає наявними підставами ля призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами виду покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб судом не встановлено.

При цьому, у ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він повністю визнав свою винуватість за обставин викладених в обвинувальному акті, та цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, потерпілим надано добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2023, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч ста двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 70 040,00 (сімдесят тисяч сорок) грн.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочено ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 70040 (сімдесят тисяч сорок) грн. на шість місяців рівними частинами по 11673, 33 грн. щомісяця, а в останній місяць 11673, 35 грн., починаючи з місяця в якому вирок набрав законної сили.

Вказаний вирок суду від 02.02.2023, на день ухвалення цього вироку набрав законної сили.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовано. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.02.2023 між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 15.01.2023, за ч.2 ст. 342 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 342 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеного за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2023, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 4 120 (чотири тисячі сто двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 70 040,00 (сімдесят тисяч сорок) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 70 040,00 (сімдесят тисяч сорок) грн. на шість місяців рівними частинами по 11673, 33 грн. щомісяця, а в останній місяць 11673, 35 грн., починаючи з місяця в якому вирок набрав законної сили, з урахуванням сплачених платежів за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2023, шляхом сплати платежів з місяця набрання законної сили цього вироку, за наступними реквізитами.

Платіжні реквізити для зарахування надходжень для зарахування: Отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100; Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; Номер розрахунку (IBAN): UA0008479; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Речові докази:

- диск для лазерних систем зчитування «Videx» CD-R, 700 МВ, диск для лазерних систем зчитування «Videx» DVD-R, 4,7 GВ, які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000073;

-предмет схожий на гільзу кал. 5х45х39; капюшон коричневого кольору, які передані на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (номер книги обліку 2, порядковий номер 9) - знищити;

-предмет схожий на розкладний ніж з металу, який переданий на зберігання до камери схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (номер книги обліку 2, порядковий номер 35) - знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку, відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1