печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2023 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001223, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівки Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, маючого базову вищу освіту, не працюючого, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 відповідно до наказу ДПП НП України від 07.12.2020 № 920 о/с призначений на посаду поліцейського роти № 4 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві ДПП.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон) ОСОБА_5 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та відповідно до частини другої статті 45 Закону є суб`єктом декларування.

ОСОБА_5 прийняв Присягу працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» патрульна поліція входить до загальної системи поліції.

У свою чергу, поліцейський роти № 4 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві ДПП ОСОБА_5 є суб`єктом декларування, який зазначений у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, поліцейський, як суб`єкт декларування має в обов`язковому, визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції». Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції».

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Відповідно до Повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.03.2021 № 47-02/12796/21 ОСОБА_5 доведено до відома вимоги заповнення та подання електронних декларацій у відповідності до ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

Разом з тим, 08.10.2020 ОСОБА_5 ознайомлено та попереджено про зобов`язання поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби, про що останній поставив свій підпис.

Згідно з наказом ДПП НП України від 14.01.2021 № 18 о/с ОСОБА_5 звільнено з посади поліцейського роти № 4 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві ДПП з 20.01.2021.

Таким чином, ОСОБА_5 зобов`язаний був не пізніше 17.02.2021 подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям, з 01.01.2021 по 20.01.2021 шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

Проте, згідно з відомостями з Реєстру, декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям, з 01.01.2021 по 20.01.2021 ОСОБА_5 не подав, хоча зареєструвався у Реєстрі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, листом Національного агентства, ОСОБА_5 повідомлено про необхідність подати декларацію протягом десяти днів з дня отримання повідомлення, впродовж визначеного строку ОСОБА_5 декларацію не подав.

Також, відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 16.11.2021 № 11-02-16692/21 ОСОБА_5 не звертався до Національного агентства з питань запобігання корупції через особистий кабінет або засобами поштового зв`язку щодо неможливості подачі декларації.

Так, ОСОБА_5 , звільнившись 20.01.2021 з займаної посади, будучи обізнаним про необхідність подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, діючи умисно, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям, а саме з 01.01.2021 по 20.01.2021, у передбачений Законом строк, чим порушив вимоги ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 366-3 КК України.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов на адресу суду разом із угодою про визнання винуватості, укладеною25.07.2022 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому в порядку, визначеному ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001223 від 16.11.2021, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_6 .

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений повністю дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції». Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої йому підозри та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні.

Угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ст. 366-3 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні сторони угоди просили її затвердити та зазначили, що ними остаточно узгоджені істотні обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, міра покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, надходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_5 повністю визнав винуватість в пред`явленому йому обвинуваченні.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони повністю усвідомлюють її зміст.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_6 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Як зазначив прокурор в судовому засіданні, речові докази, процесуальні витрати в провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження не обирався, підстави для його застосування до набрання вироком суду законної сили - відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.07.2022 між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому в порядку, визначеному ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001223 від 16.11.2021, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) грн.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази, процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1