У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана скарга у якій слідчий суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 заявила самовідвід. В обґрунтування заявленого слідча суддя вказала, що підставою звернення до суду заявника із вище згаданою скаргою є оскарження дій заступника керівника Житомирської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР відносно слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира із якими слідча суддя ОСОБА_5 перебуває у дружніх стосунках. Відтак, з урахуванням викладеного та з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи слідча суддя вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду заяви повідомлялись належним чином. Від прокурора ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність прокурора. Причини неявки ОСОБА_4 суду не відомі.

Враховуючи наведене, оскільки явка сторін у судове засідання згідно з вимогами КПК України не обов`язкова, суд вважає необхідним розглянути зазначену заяву про самовідвід у справі без їх участі та, відповідно, без фіксації такого розгляду технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Процесуальним законом дане питання врегульовано наступним чином.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, серед іншого, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

У разі заявлення самовідводу суддею, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (ст. 81 КПК України).

Крім цього, вирішуючи питання про відвід, суд керується і наступним.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен бути відведеним від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п. п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії" розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу з огляду на наступне.

На переконання суду відхилення відводу може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, оскільки слідча суддя ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах з особами, невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР щодо яких є підставою звернення заявника до суду із вище вказаною скаргою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про самовідвід задовольнити.

Відвести слідчу суддю ОСОБА_8 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1