Провадження № 1-кп/761/575/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 05.07.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000630 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, адвокат, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000620, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018, в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «SUZUKI» моделі «SX4» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, власником якого він є.

Обвинувачений та його захисник клопотання про скасування арешту майна підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, оскільки арешт накладено з метою забезпечення цивільного позову, однак потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні.

Прокурор просила відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали клопотання та кримінального провадження, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Правові підстави щодо скасування арешту майна регламентовано положеннями ст. 174 КПК України. Так, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.07.2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на належне ОСОБА_5 майно, а саме транспортний засіб марки «SUZUKI» моделі «SX4» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Вказаним рішенням, серед іншого, визначено спосіб обтяження майна у вигляді заборони його відчуження та розпорядженням, як мету накладення арешту судом визначено забезпечення цивільного позову (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Враховуючи підстави накладення арешту, стадію судового провадження, а також те, що в даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, цивільний позов не завлено, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174, 372,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва (справа № 752/14467/18) натранспортний засіб марки «SUZUKI» моделі «SX4» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 із забороною останньому відчужувати та розпоряджатися даним автомобілем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1