ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника осіб, щодо майна яких

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 березня 2023 року про накладення арешту на майно, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 березня 2023 року частково задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000081 від 11.03.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України.

Накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 316 CDI», д. н. з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 та яким фактично керувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу, у вигляді заборони на його відчуження.

Накладено арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, яке 10 березня 2023 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події на території МАПП «Порубне - Сірет» митного посту «Вадул Сірет» Чернівецької митниці, а саме на: - радіостанцію «АРБАЛЕТ-05Р»; радіостанцію «Р-147» (серійний № 752362); - дозиметр «ИМД-1Р» (серійний № П161078); - валізу сірого кольору.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Роз`яснено положення ч. 3 ст. 173 та ч. 3 ст. 169 КПК України.

ЄУНСС: 727/2526/23 Слідчий суддя: ОСОБА_9

Номер провадження: 11-сс/822/68/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що він просить оскаржувану ухвалу скасувати, як незаконну. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі подане ним клопотання про накладення арешту на майно, а саме: - радіостанцію «АРБАЛЕТ-05Р»; радіостанцію «Р-147» (серійний № 752362); - дозиметр «ИМД-1Р» (серійний № П161078); - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 316CDI», д. н. з. НОМЕР_1 ; технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_2 ; - два контрольних талони на транспортний засіб д. р. н. з. НОМЕР_1 ; - валізу сірого кольору, які були вилучені під час огляду місця події на території МАПП «Порубне - Сірет» митного посту «Вадул Сірет» Чернівецької митниці, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про незаконність ухвали слідчого судді.

Вважає, що вищевказана ухвала підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального процесуального законодавства, що потягло застосування такого заходу забезпечення у кримінальному провадженні, як арешт майна без позбавлення права користування таким майном.

Стверджує, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на майно, а також ризики передбачені ст. 170 КПК України, при цьому, ним не було їх враховано, а також в порушення вимог ч. 2 ст. 173 КПК України не взято до уваги: - правову підставу для арешту майна; - можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції власники майна ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , володілець майна ОСОБА_8 , які були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилися та не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що у відповідності до положень ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її з підстав наведених у ній, міркування представника осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 15.03.2023 року відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого відділення УСБ України в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0000081 від 11.03.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 10.03.2023 року громадянки України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прямуючи з України до Республіки Болгарія через МАПП «Порубне-Сірет» порушили порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, а саме: використовуючи транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 316CDI», д. н. з. НОМЕР_1 , вчинили закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю радіостанцію «АРБАЛЕТ-05Р», радіостанцію «Р-147» (серійний № 752362), дозиметр «ИМД-1Р» (серійний № П161078), які ймовірно є товарами військового призначення.

В результаті огляду місця події 10.03.2023 р. слідчим СВ УСБУ в Чернівецькій області виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 316CDI», д. н. з. НОМЕР_1 , згідно технічного паспорта серії НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_7 , який рухався під керуванням ОСОБА_8 , в якому знаходилися валіза сірого кольору, що містила радіостанцію «АРБАЛЕТ-05Р», радіостанцію «Р-147» (серійний № 752362) та дозиметр «ИМД-1Р» (серійний № П161078). Також вилучено технічний паспорт серії НОМЕР_2 , 2 контрольних талони на транспортний засіб.

11.03.2023 р. органом досудового розслідування в порядку ст. 98 КПК України, вищезазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання прокурора ОСОБА_5 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень № 0000081 від 11.03.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що радіостанції, дозиметр, транспортний засіб та валіза, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що вони визнані речовими доказами, з метою забезпечення їхнього збереження, на них слід накласти арешт.

При цьому, на вищевказаний транспортний засіб слідчим суддею накладено арешт у вигляді заборони відчуження, оскільки вважав, що такий спосіб арешту не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах власників або інших осіб.

В іншій частині клопотання прокурора, зокрема про накладення арешту на технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_2 , 2 контрольних талони на транспортний засіб д. р. н. НОМЕР_1 , на 2 арк. відмовлено, оскільки дані документи та предмети не мають значення для даного кримінального провадження.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про арешт майна.

Як встановлено колегією суддів, у даному випадку транспортний засіб вилучений безпосередньо на місці події, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, в кузові якого знаходилися предмети злочинного посягання, а тому визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні цілком узгоджується із критеріями, визначеними нормами ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, з тих підстав, що він є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

За таких обставин, доводи апелянта щодо неврахування слідчим суддею вимог ст. 98 КПК України є необґрунтованими та спростовується викладеним.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта і на те, що слідчий суддя при винесені рішення не врахував вимоги ч.ч. 1 - 3 ст. 170 КПК України.

Як зазначено в клопотанні слідчого та вірно відображено у рішенні слідчого судді, що арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи та з метою збереження його, як речового доказу, на період проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин події кримінального правопорушення.

Крім того, при перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання прокурора, врахував вимоги ст. 173 КПК України та обрав найменш обтяжливий спосіб його арешту і наклав арешт на транспортний засіб шляхом заборони його відчуження, тобто без позбавлення права його користуванням та розпорядженням, оскільки обмеження права власника на користування та розпорядженням цим майном не є співрозмірним і може призвести до негативних наслідків для нього.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що у вищевказаному транспортному засобі не було сховища, оскільки валізу сірого кольору, що містила радіостанцію «АРБАЛЕТ-05Р», радіостанцію «Р-147» (серійний № 752362) та дозиметр «ИМД-1Р» (серійний № П161078), знаходилися в салоні вказаного автомобіля.

Бере до уваги апеляційний суд і усталену практику Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, судова колегія зауважує, що санкція ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України не передбачає конфіскації майна, як додаткової міри покарання чи спеціальної конфіскації за ст. 96-1 КК України.

Таким чином, при винесенні рішення про арешт транспортного засобу, слідчий суддя в повній мірі врахував правові підстави для арешту майна, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР та навів достатньо підстав для накладення саме такого арешту.

Разом з цим, апеляційний суд визнає безпідставними апелювання сторони обвинувачення і в частині вимоги про накладення арешту на технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_2 , 2 (два) контрольних талони на транспортний засіб д. р. н. НОМЕР_1 , на 2 арк., оскільки дані документи не мають значення для даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 березня 2023 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3