УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року

м. Київ

справа № 569/15112/22

провадження № 51-1558ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 02 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2023 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 серпня 2022 року.

Рівненський апеляційний суд ухвалою від 02 березня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернув його апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Вимоги та узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального кодексу, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді.

На переконання касатора, апеляційний суд під час вирішення питання щодо наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не дотримався приписів ст. 419 КПК, оскільки у повній мірі не здійснив їх належної перевірки.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та надану копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області було постановлено 01 лютого 2023 року за участю ОСОБА_4 та його представника, тоді як апеляційну скаргу останній подав лише 11 лютого 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на її оскарження.

При цьому ОСОБА_4 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження згаданої ухвали слідчого, оскільки копію цієї ухвали отримав 07 лютого 2023 року, а тому не знав мотивів та обґрунтування відмови у задоволенні його скарги та був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу протягом встановлених строків.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У цьому провадженні апеляційний суд не знайшов підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та зазначив, що скарга ОСОБА_4 розглядалась судом першої інстанції за участі заявника та його представника, що свідчить про те, що вони були обізнані про наявність судового рішення та про результат розгляду скарги.

Незнання мотивів та обґрунтування відмови у задоволенні скарги не є підставою для пропуску строку на оскарження судового рішення, адже після отримання повного тексту ухвали особа, яка подала апеляційну скаргу, може подати доповнення до апеляційної скарги, в якому обґрунтувати незаконність судового рішення.

Із такими мотивами погоджується і колегія суддів, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. За статтею 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені ним строки.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку у порядку статті 117 КПК, суд має враховувати наявні у справі причини об`єктивного характеру, тобто ті, що не залежать від волі особи, які позбавили чи могли позбавити її можливості звернутися зі скаргою у строк, визначений кримінальним процесуальним законом.

Колегія суддів уважає, що апеляційний суд, приймаючи рішення про необґрунтованість пропуску строку, указаних вимог дотримався, оскільки ОСОБА_4 не зазначає будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали йому звернутися зі скаргою у встановлений законом строк, зважаючи на те, що він був обізнаний про результат прийнятого рішення.

Більше того, касатор не надав доказів, що він звертався до районного суду з метою отримання повного тексту ухвали у строк апеляційного оскарження.

За обставин провадження, що є предметом розгляду, обрахунок строку апеляційного оскарження з 07 лютого 2022 року, тобто з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням викладеного у цій ухвалі, не узгоджується із нормами КПК.

Отже, переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність ухвали апеляційного суду касатор у касаційній скарзі не навів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, під час касаційного розгляду не встановлено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та доданих копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 02 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3