ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1404/22 Справа № 204/6281/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_8 ,

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги зі змінами адвоката ОСОБА_9 , та адвоката ОСОБА_10 які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, уродженця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 без визначення застави, у межах строку досудового розслідування до 25 жовтня 2022 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що судом встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає конфіскацію майна, останній може вчинити дії спрямовані на відчуження приналежного йому майна, майнових прав, знищення первинних документів та документів із внесеними до них недостовірними відомостями, які стосуються вчинюваних ним злочинів; ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може повідомити зазначених осіб про їх переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях. Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом застосування до останніх методів залякування; отримавши матеріали обґрунтування кримінального провадження та перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_8 може розголосити відомості досудового розслідування, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій, тому, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий суддя вважав, що раніше заявлені ризики продовжують існувати.
Слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів проти громадської безпеки та проти основ національної безпеки України, де на даний час введено воєнний стан. Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також характер вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд в даному випадку не визначав розміру застави.

Вимоги апеляційних скарг з доповненнями та змінами до неї і узагальнені доводи осіб, які її подали.
В зміненій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, - 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
На думку адвоката, підозра не обґрунтована, вручена з порушенням права на захист та ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного. Вважає, що матеріали кримінального провадження сфабриковані, жодних доказів вчинення ним дій з фінансування злочинних терористичних угрупувань немає. Вважає, що ризики не доведені, оскільки ОСОБА_8 не збирається переховуватися від органу досудового розслідування. Зазначає, що ОСОБА_8 багато може зробити для держави, оскільки володіє важливою інформацією. Вважає, що ні в повідомленні про підозру від 05.03.2022 року, ні в клопотанні слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається наявності складу інкримінованих правопорушень, що залишено без уваги судом першої інстанції.
На думку адвоката, слідчий суддя не звернув належної уваги, що з моменту скасування постанов про закриття кримінального провадження № 0000032 - 14.09.2021, до затримання ОСОБА_8 04.03.2022 і вже за більш ніж шість місяців тримання його під вартою, всього більш ніж 11 місяців, жодного нового доказу причетності ОСОБА_8 до скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 258-3, 258-5 КК України, органом досудового розслідування надано не було. ОСОБА_8 жодного разу після затримання,- не було допитано.
Звертає увагу, що у відповідності до висновку експерта від 03.06.2022 року щодо вилученої під час затримання ОСОБА_8 техніки - відомостей про дислокацію військових частин ЗСУ чи використання безпілотних летальних апаратів - не виявлено. Не додано до клопотання і жодного документу на підтвердження існування Комітету «Безпілотні літальні апарати» Асоціації «Українська оборонна те безпекова промисловість» та виконання останнім оборонних замовлень МО.
Посилається, що ОСОБА_8 досить тривалий час не допитано.
Адвокат вважає, що жодних належних доказів, які б підтверджували наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено. Вважає, що слідчим суддею в повній мірі не враховано достатньої кількості ділових зав`язків, активної суспільної діяльності, нерухомого майна, корпоративних прав, постійного місця роботи, стабільного доходу, ризик втечі з країни де ведуться бойові дії, здійснюється досудове розслідування не є обґрунтованим, а запобігання зазначеному ризику можливе іншим шляхом, ніж тримання під вартою. На його думку, жоден з зазначених слідчим суддею ризиків, є необґрунтованим та немає будь-якого доказового підтвердження.
Крім вказаного посилався на позитивні характеристики ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, тривалість строків досудового розслідування та припущення, які допускає слідчий в самому повідомленні про підозру.
Крім того вказує, що безальтернативність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено положенням ч. 5 ст. 177 КПК України, є неконституційним. Тому у даному випадку мають бути застосовані норми Конституції України, як норми прямої дії.
Вважає надуманими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти ризику інакше як шляхом застосування виняткового запобіжного заходу.
Також вважає, що ризик незаконного впливу на свідків прокурором жодним чином не доведено, та станом на день розгляду чергового клопотання він перестав існувати. Висновки слідчого судді в цій частині є лише припущенням.
З посиланням на практику ЄСПЛ вказує, що прокурором у судовому засіданні не зазначено та не долучено жодного доказу, який би свідчив про існування будь-якого з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Висновки слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 є необґрунтованими, зробленими виключно на припущеннях та без урахування практики ЄСПЛ.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_8 , кожен окремо підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.
Прокурори в апеляційному суді заперечували проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, ухвалу слідчого судді вважали законною, обґрунтованою та належно мотивованою, у зв`язку з чим просили залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг захисників, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та які зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_8 04.03.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, вчиненого за обставин, детально викладених у повідомленні про підозру.

Так, в повідомлені зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 29.03.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Б.К. Атлантіс Груп» (), зареєстроване у Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 1 025292) за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська, буд. 9, кв. 10 (надалі ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп»), з видами діяльності за кодом КВЕД: 18.13 виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг; 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 58.19 інші види видавничої діяльності. Разом із тим, основним видом фінансово-господарської діяльності вказаного товариства є неспеціалізована оптова торгівля, куди входить: оптова торгівля оболонками штучними для ковбасних виробів, плівками для харчових продуктів та інше. В свою чергу, відповідно до наказу ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» № 130-к від 01.07.2010, призначено на посаду Генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», діючого на підставі Статуту підприємства від 29.03.2006, зі змінами від 24.07.2015 № 1 025292 ОСОБА_8 . Крім того, відповідно до положень Статуту ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп»: п. 12.7 Генеральний Директор несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, звітності, своєчасність та повноту сплати податків та заробітної плати найманим працівникам, зберігання документів Товариства, печатки та штампів, п. 12.8 Генеральний Директор діє від імені Товариства, представляє його в усіх установах, підприємствах та організаціях в Україні та за кордоном, видає довіреності від імені Товариства. Довіреності можуть бути видані на вчинення лише тих дій, які належать до компетенції директора. Слід зазначити, про обізнаність ОСОБА_8 під час здійснення протиправної діяльності, відомо, що терористична організація «ДНР» діє на території України незаконно, її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації військового конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України та військовослужбовцям Збройних сил України, прийняв рішення на вчинення активних дій, спрямованих на фінансування діяльності зазначеного псевдодержавного утворення - терористичної організації «ДНР».
Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» здійснювало свою фінансово-господарську діяльність на території Донецької області у м. Дебальцеве та у м. Луганськ Луганської області, створивши при цьому представництва у вказаних містах. Отже, реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_8 , залучив до вчинення вказаної протиправної діяльності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, відповідно до наказу генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_8 № 358-к від 03.03.2014, на вказаному підприємстві займала посаду начальника відділу збуту, до обов`язків якої входило контроль продажу товарів, що імпортуються вказаним підприємством, у 2015 році (більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено). У свою чергу, відповідальною особою на території Донецької області з питанням регіонального розвитку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», відповідно до наказу генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_8 № 64-К від 01.10.2008, призначено менеджера ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, відповідно до наказу № 356-К від 03.03.2014, призначено менеджера ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, реалізуючи свій злочинний план та умисел, направлений на фінансове забезпечення діяльності терористичної організації «ДНР», ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, досягли згоди з менеджером по питанням регіонального розвитку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» у м. Дебальцеве Донецької області ОСОБА_13 про вчинення вказаного злочину. Отже, ОСОБА_8 , продовжуючи вчиняти протиправну діяльність, та не відмовляючись від раніше розробленого злочинного плану з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , останні зареєстрували ряд суб`єктів підприємницької діяльності з метою фінансового забезпечення терористичної організації «ДНР», та які усвідомлені про злочинну діяльності терористичної організації «ДНР», та обізнані про створені так звані «Міністерства фінансів «ДНР», «Міністерства доходів та зборів «ДНР», «Центрального Республіканського Банку «ДНР», та усвідомлюючи, що грошові кошти, збір та обіг яких відбуваються на території Донецької області, непідконтрольній державним органам влади України, буде використано для цілей вказаної терористичної організації, зокрема щодо насильницької зміни меж території та державного кордону України. Зазначено, що на виконання злочинного умислу ОСОБА_8 , ОСОБА_11 разом зі ОСОБА_13 , для приховання юридичної приналежності до процесу фінансового забезпечення терористичної діяльності «ДНР» до підприємства ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», незаконно здійснили реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_13 на території терористичної організації «ДНР» з метою подальшої реалізації продукції на вказаній вище території, а саме оболонки штучної для ковбасних виробів, плівки для харчових продуктів та іншого, фактичними країнами походження якої є Польська Республіка та Російська Федерація. Так, у період часу з 11.12.2015 по 25.12.2015, перебуваючи на території, підконтрольній терористичній організації «ДНР» у м. Дебальцеве Донецької області, ОСОБА_14 , на виконання вказівок ОСОБА_8 , вжив всіх необхідних заходів та вчинив всі необхідні дії, направлені на фінансування терористичної діяльності шляхом сплати «податків» до так званої «податкової системи «ДНР», в процесі здійснення незаконної підприємницької діяльності на вказаній території. Далі, на виконання спільного з ОСОБА_8 злочинного плану, ОСОБА_13 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надавав на ім`я генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_8 заяву про звільнення з вказаного підприємства за власним бажання, на підставі якої, відповідно до наказу № 405-к від 21.12.2015, його звільнено з посади менеджера по питанням регіонального розвитку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп». 22.12.2015, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, ОСОБА_13 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , після офіційного звільнення з ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», перебуваючи на території терористичної організації «ДНР», зареєстрував суб`єкт господарської діяльності ФОП ОСОБА_13 , та отримав свідоцтво про державну реєстрацію ФОП серії АА03 № 11971. Після чого, ОСОБА_13 , за спільно обумовленим злочинним планом з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та діючи на виконання вказівок останніх, з метою забезпечення ведення господарської діяльності на території терористичної організації, 18.01.2016 відкрив у так званому «Центральному Республіканському Банку Донецької Народної Республіки» розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 з метою незаконного ведення господарської діяльності та сплати так званих «податків» до так званого «бюджету «ДНР». В подальшому, на виконання злочинних вказівок ОСОБА_8 , та виконуючи відведену йому роль у злочинному плані, ОСОБА_11 , розуміючи, що за результатами фінансово-господарської діяльності ОСОБА_13 , як незаконно зареєстрованого суб`єкта господарської діяльності, будуть сплачуватись так звані «податки» до «бюджету ДНР», що згідно положень ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є фінансовим та матеріальним забезпеченням терористичної організації «ДНР», здійснювала пошук постачальників товару (оболонки штучні для ковбасних виробів, плівка для харчових продуктів та ін.) для подальшої його реалізації ФОП ОСОБА_13 на тимчасово окупованій території представниками терористичної організації «ДНР» із використанням механізму «транзитних» підприємств, з метою приховування достовірної інформації про дійсного імпортера даної продукції. Так, ОСОБА_11 , після здійснення поставки товару на територію терористичної організації «ДНР» забезпечувала митне оформлення та декларування товару, після чого здійснювала заходи щодо подальшого розпорядження та декларування товару з метою його реалізації підприємствам, які зареєстровані та мають виробничі потужності на території, підконтрольній терористичній організації «ДНР». При цьому, ОСОБА_11 достовірно усвідомлювала, що в процесі незаконної фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_13 на території, що є під контролем терористичної організації «ДНР», будуть сплачуватись так звані «податки» до так званого «бюджету ДНР». Також, ОСОБА_11 , на виконання вказаного злочинного плану ОСОБА_8 , з метою безперешкодного виконання покладених злочинних обов`язків для доведення злочинного наміру до кінця, здійснювала облік та систематизацію звітних документів щодо фінансово-господарської діяльності незаконно зареєстрованого, тобто з порушенням норм діючого законодавства України, ФОП ОСОБА_13 . В подальшому, ОСОБА_11 із використанням електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка крім того є офіційним засобом зв`язку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», отримувала та опрацьовувала, з метою систематичних, планових та постійних сплат так званих «податків» до так званого «бюджету «ДНР», невід`ємні документи реалізації фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_13 , а саме: договори поставок, договори перевезення, додаткові угоди, протоколи протиріч до договорів поставок, специфікації, агентські договори, договори про надання послуг митного представництва, угоди про вартість послуг, заявки на поставку товару, рахунки-фактури, зразки заповнення платіжних доручень, рахунки на оплату, товарні накладні, декларації на товари, додаткові аркуші до декларацій на товари, накладні, плани робіт тощо. Так, реалізуючи свій протиправний план, ОСОБА_8 , у період часу з 23.03.2016 по 27.06.2017 надав злочинні вказівки ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Дніпрі, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, здійснювати ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_13 , тобто здійснювати дії з бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності цього ФОП з метою фінансування діяльності терористичної організації «ДНР». Крім того, для контролю та неухильного виконання ФОП ОСОБА_13 злочинних вказівок ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , останні, використовуючи засоби мобільного зв`язку, систематично контролювали, керували та корегували процесами реалізації ФОП ОСОБА_13 раніше спланованих протиправних дій. Слід зазначити, факти систематичної сплати «податків» до так званого «бюджету «ДНР» ОСОБА_11 підтверджувала шляхом отримання на електронну адресу відповідних копій накладних про придбання товару, посилаючись на так званий «Закон Донецької народної Республіки «Про Податкову систему від 25.12.2015», де в п. 12.1 ст. 12 встановлено протиправний порядок отримання джерел фінансування діяльності «ДНР», у тому числі у вигляді податку, який визначений, як «обов`язковий, індивідуальний платіж, що стягується з метою фінансового забезпечення діяльності «ДНР». Так, у період часу з 23.03.2016 по 27.06.2017 ФОП ОСОБА_13 , що здійснював фінансово-господарську діяльність на тимчасово окупованій території України, всупереч діючому законодавству України в сфері легітимної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, на виконання злочинного плану ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , спрямованого на фінансування терористичної організації «ДНР», з розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_13 № НОМЕР_1 , відкритого у так званому «Центральному Республіканському Банку ДНР», під видом непередбачених чинним законодавством України «податків» і «зборів», до так званого «бюджету «ДНР», відповідно до висновку експерта № 4533/4534-17 від 21.12.2017 сплачено 6 % з загальної суми за даними касових операцій 6 508 595, 21 рублів, що складає 390 515, 71 російських рублів. Таким чином, у період часу з 23.03.2015 по 27.06.2017 генеральний директор ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_8 за попередньою змовою з начальником відділу продажу ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, організував фінансове забезпечення діяльності терористичної організації «ДНР», шляхом сплати до так званого «Міністерства доходів та зборів «ДНР» через незаконний «Центральний Республіканський банк ДНР», відповідно до незаконно виданого нормативного акту фіскального характеру «Закону Донецької Народної Республіки «Про податкову систему від 25.12.2015» (п. 12.1 ст. 12) у вигляді податку, який визначений, як «обов`язковий, індивідуальний платіж, що стягується з метою фінансового забезпечення діяльності «ДНР», та для подальшого сприяння діяльності вказаної терористичної організації. Також, досудовим розслідування встановлено, що з 2016 року по теперішній час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими особами, організував постачання товарів «оболонки штучні для ковбасних виробів», з метою сприяння діяльності терористичній організації «ДНР», що виражається у наданні вказаним терористичним організаціям грошових коштів, які були отримані в ході здійснення фінансово-господарської діяльності підконтрольних названим вище особам суб`єктів підприємницької діяльності для подальшого придбання військового одягу, амуніції, медикаментів, продуктів харчування тощо. Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» № 1147 від 30.12.2015, затверджено перелік товарів, ввезення яких заборонено на митну територію України, серед яких є товар - «оболонки штучні для ковбасних виробів», що відповідає коду УКЗЕД , який розмитнювався ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», генеральним директором якого є ОСОБА_8 . Крім того, частина коштів, отриманих від реалізації вказаних товарів на непідконтрольну уряду України територію Донецької області, направлялась ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході досудового слідства особами до незаконно створених «органів влади» терористичної організації «ДНР» де здійснювалась сплата встановлених представниками терористичної організації «ДНР» офіційних та неофіційних платежів, таким чином частина грошових коштів передавалась представникам незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР», що діють на тимчасово окупованій території Донецької області та систематично вчиняють на території України тяжкі та особливо тяжкі злочини, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні. При цьому, ОСОБА_8 достовірно усвідомлював, що терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідеру організації, а також мають план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Також, ОСОБА_8 , об`єктивно розумів, що терористична організація «ДНР», протиправній діяльності якої він сприяв, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних сил України та іншими військовими формуваннями України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції/ООС. Таким чином, ОСОБА_8 , як генеральний директор ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», у період 2015 року по 2017 рік, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , та іншими невстановленими в ході досудового слідства особами, усвідомлюючи той факт, що «ДНР» є терористичною організацією та має відповідні незаконно створені органи управління, з метою забезпечення економічної складової діяльності незаконних органів управління терористичної організації «ДНР» та подальшого надходження грошових коштів від такої діяльності у вигляді податків та зборів до незаконно створених органів даної терористичної організації, а також достовірно розуміючи, що на даній окупованій території органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, передбачені законодавством України, організував постачання товарно-матеріальних цінностей «оболонки штучні для ковбасних виробів», на тимчасово окуповану територію Донецької області з метою забезпечення функціонування незаконно створених органів державної влади терористичної організації «ДНР» та потреб осіб, які здійснюють та підтримують вищевказані противоправні дії, а також у готуванні до вчинення дій щодо постачання товарів народного споживання на тимчасово непідконтрольну Україні територію, яка контролюється терористичної організацією «ДНР». Крім того, у період з 2015 по березень 2022 рр., ОСОБА_8 , під виглядом офіційної комерційної діяльності на території України, спільно з колишніми військовими офіцерами Головного управління розвідки Міністерства оборони України та під кураторством представників спецслужб ГРУ МО та ФСБ Російської Федерації, контролював виконання оборонних замовлень Міністерства оборони України комітету «Безпілотні літальні апарати», які входять до складу Асоціації «Українська оборонна та безпекова промисловість» (код ), а саме: відомості (фото-відео матеріали) про дислокацію військових частин ЗС України, відомості про використання безпілотних летальних апаратів вздовж лінії розмежування на Сході України в зоні проведення ООС з метою подальшої передачі на упередження відповідних даних через російську агентурну мережу представникам вищевказаних спецслужб Російської Федерації для нанесення шкоди суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканності, обороноздатності України шляхом надання Російській Федерації допомоги в проведені підривної діяльності проти України.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які неодноразово були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні. Крім того, питання обґрунтованості підозри перевірялась раніше Дніпровським апеляційним судом під час перевірки ухвали слідчих суддів про обрання та продовження строку дії тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .. В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинів.

З приводу доводів адвокатів, що ОСОБА_8 не набрав статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, то апеляційний суд зазначає, що з огляду на дату повідомлення ОСОБА_8 про підозру, сторона захисту не позбавлена можливості звернутись до слідчого судді зі скаргою, в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. Таких відомостей апеляційні скарги захисників не містять, а їх доводи зводяться до власного тлумачення фактичних обставин справи, норм процесуального та матеріального права.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинів, що узгоджується з відповідними положеннями КПК України та практикою ЄСПЛ.
Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в ухвалі слідчого судді.
Твердження захисників про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність та надуманість висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд також вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_8 інкримінуються злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Розуміючи тяжкість інкримінованих злочинів та строк покарання, який може бути йому призначено в разі визнання винуватим. Також враховано вагомість доказів проти нього, що може спонукати ОСОБА_8 до переховування від органу досудового розслідування.
Незважаючи на те, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Слід також зазначити, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_8 в разі зміни запобіжного заходу на менш обтяжливий, може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею, з огляду на положення ст. 178 КПК України враховано наявність у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків, наявність малолітньої дитини та позитивних характеристик. Проте, з огляду на фактичні обставини інкримінованого кримінального провадження та встановлені судами першої та апеляційної інстанції ризики, зазначені дані не можуть бути самодостатньою підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.
Під час перевірки доводів апеляційних скарг захисників, апеляційний суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки слідчий суддя належним чином виконав вимоги ст. 199 КПК України, перевірив обґрунтованість підозри та те, що ризики не зменшились, з`ясував та виклав в оскарженій ухвали обставини, за яких досудове розслідування не може бути закінчено та про доцільність продовження саме такого, виключного запобіжного заходу і не можливість запобігти ризикам інакше як шляхом його продовження.
Доводи апеляційних скарг захисників, як зазначалось вище, зводяться до їх незгоди з оцінкою наявних в матеріалах кримінального провадження окремих доказів, з огляду на їх достатність для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 .. Проте, колегія суддів вкотре наголошує на тому, що оцінка доказів у кримінальному провадженні належить до виключної компетенції суду першої інстанції. Крім того, захисники оцінюють окремі докази вибірково, залишаючи поза увагою всю їх сукупність та взаємозв`язок.
Стосовно посилань захисника про неконституційність окремих положень КПК України, апеляційний суд вважає їх неприйнятними, оскільки питання щодо відповідності Законів України Конституції України є виключною компетенцією Конституційного Суду України.
Доводи апелянтів, що слідчий суддя в ухвалі не навів достатніх та переконливих мотивів щодо обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що, на їх думку, не відповідає відповідній практиці ЄСПЛ, то апеляційний суд, розуміючи висновки, які викладені в зазначених рішеннях ЄСПЛ, вважає такі посилання такими, що задоволенню не підлягають, оскільки саме по собі наведення захисниками практики ЄСПЛ без належного співставлення з відповідними обставинами даного кримінального провадження, не може свідчити про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді.
З огляду на характер розслідуваних злочинів, який створює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не вбачається за можливе, у зв`язку з чим для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного продовження тримання його під вартою є дійсно виправданим та необхідним.

Стосовно доводів апелянтів, що тривалий час не проводяться допити ОСОБА_8 , та в ході апеляційного розгляду були витребувані копії протоколів допитів підозрюваного, який на підставі ст.63 Конституції України, відмовився від дачі показань. В подальшому, 18 жовтня 2022 року його було допитано слідчим.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі кримінального провадження, з огляду на фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є передчасним, та задоволенню не підлягає, адже на теперішній час, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається та захисниками в апеляційній скарзі не наведено.
Продовжений слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України.
Прийняте рішення є обґрунтованим, вмотивованим та законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисників слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги зі змінами адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4