Справа № 296/7181/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, погодженим прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

В обгрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000247 від 14.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з осені 2021 року по травень 2022 року невідома особа незаконно, шляхом обману, без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника, заволоділа належними йому транспортними засобами, чим заподіяла останньому матеріального збитку.

Установлено, що ОСОБА_5 налагодив підприємницьку діяльність з імпорту та продажу транспортних засобів на території України. В серпні 2021 року ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким разом розпочав діяльність пов`язану з продажем автомобілів. З метою скоротити час ведення вказаної підприємницької діяльності та спростувати умови продажу, ОСОБА_5 та членами його родини, на ім`я ОСОБА_7 оформлена довіреність, на право бути представником у будь-яких підприємствах, установах, організаціях України. Згідно даного доручення ОСОБА_6 мав право від імені ОСОБА_5 бути представником в портах та на митницях, в органах реєстрації прав, в будь-яких банківських установах, на біржах, сервісних центрах МВС, відповідних органах яким надано повноваження реєстрації транспортних засобів та інших органах, якщо у тому буде потреба, проводити комплекс експедиторських послуг, доставляти до місця призначення. Придбання транспортних засобів, а також витрати на їх транспортування та подальше обслуговування здійснювалось за кошти ОСОБА_5 та членів його сім`ї, про що свідчить наявність відповідних квитанцій про оплату. ОСОБА_6 здійснював транспортування транспортних засобів з морського порту до місця призначення та супроводжував процес продажу автомобілів за винагороду в розмірі 20-30% з прибутку. Решту суми ОСОБА_6 мав передавати власникові транспортних засобів, тобто ОСОБА_5 .
Зазначає, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що транспортними засобами незаконно заволоділи невстановлені слідством особи з метою продажу та отримання прибутку.

Власником транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, білого кольору, НОМЕР_1 , 2017 р.в. являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що, враховуючи дані, встановлені під час досудового розслідування, є достатні правові підстави вважати, що майно є та визнано речовими доказами, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідають вимогам ст.98 КПК України, тому просить клопотання задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Під час судового розгляду клопотання фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідча у судове засідання не з`явилася, згідно поданої зави просить розглянути клопотання за її відсутності. Клопотання про накладення арешту на майно просить задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000247 від 14.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.190 КК України.

Ураховуючи, що всупереч вимог ч.5 ст.132 КПК України слідчим не додано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, обґрунтованість необхідності обмеження ОСОБА_8 у здійсненні права власності щодо належного їй майна, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання слідчим не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту, тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1