Справа № 202/4001/23
Провадження № 1-кс/202/1889/2023
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника, адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 25.01.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 25.01.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, заявник вказує, що 01.11.2022 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, була направлена заява про вчинення кримінального правопорушення службовими особами, які затримували ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2022 року уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, зобов`язано внести щодо вказаної заяви до ЄРЄР.

29.12.2022 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України внесено до ЄРДР та присвоєно номер кримінального провадження №0001455.

23.01.2023 року до ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_4 було направлено клопотання про визнання його потерпілим та допит свідків.

25.01.2023 року слідчим була винесена постанова, якою йому відмовлено у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для визнання його потерпілим він зазначав, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, йде мова про застосування службовими особами відносно нього, ОСОБА_4 , фізичного та психічного насилля. Тому він є потерпілим у кримінальному провадженні №0001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

Заявник, адвокат ОСОБА_3 , в скарзі посилається на те, що згідно ч. 1 ст.365 КК України перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Положенням ч.2 ст. 365 КК України передбачено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

На думку заявника, з диспозиції ч.2 ст. 365 КК України вбачається необхідність встановлення потерпілої особи, якій спричинена фізична шкода або щодо якої застосовані дії, які ображають гідність потерпілого.

Підставою для відмови у визнанні потерпілим слідчий зазначив те, що зі змісту клопотання ОСОБА_4 не вбачається, в чому саме полягає моральна та матеріальна шкода. Крім того, будь-яких документів, що достовірно підтверджують наявність спричинення моральної або матеріальної шкоди діями вищевказаних осіб слідству не надано.

На думку представника заявника, така відмова є безпідставною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки заява про вчинення кримінального правопорушення була подана ОСОБА_4 відносно осіб, які чинили моральний та психологічний тиск відносно останнього. Тому визнання його потерпілим, на думку заявника, є очевидним та закономірним.

У зв`язку з викладеним, представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , просила скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 25.01.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду подав заяву, в котрій просив провести розгляд скарги без його участі, просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0001455 від 29.12.2022 року, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську,перебувають матеріали кримінального провадження №0001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

23.01.2023 року ОСОБА_4 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, було направлено клопотання про визнання його потерпілим та допит свідків.

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_5 від 25.01.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим та допит свідків.

Вказана постанова обґрунтована тим, що зі змісту клопотання ОСОБА_4 не вбачається, в чому саме полягає моральна та матеріальна шкода. Крім того, будь-яких документів, що достовірно підтверджують наявність спричинення моральної або матеріальної шкоди діями службових осіб, які затримували ОСОБА_4 , слідству не надано.

При винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий керувався п. 3 і п.4 примітки до ст. 364 КК України, згідно яких істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Будь-яких відомостей щодо нанесення ОСОБА_4 матеріальної шкоди в рамках Закону останнім не було надано слідству та в ході досудового розслідування не виявлено. В ході розгляду заяви ОСОБА_4 та матеріалів кримінального провадження №0001455 від 29.12.2022 року встановлено наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_4 про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Дослідивши постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 23.01.2023 року про визнання його потерпілим, слідчий суддя доходить висновку, що рішення, прийняте слідчим, було належним чином вмотивованим. Слідчим в оскаржуваній постанові наведено ст.55 КПК України та п. 3 і п.4 примітки до ст. 364 КК України, котрими визначено поняття істотної шкоди, зазначеної частиною першою статті 365 КК України. Тобто, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Заявником, в свою чергу, слідчому не було надано жодних відомостей та документів щодо нанесення йому матеріальної або моральної шкоди, визначеної Кримінальним кодексом України.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 25.01.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №00001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 25.01.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001455 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1