Справа № 752/1955/23
Провадження №: 1-кп/752/1386/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду у місті Києві в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт від 23.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000155, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Залізничне м. Березники Пермської краю Російської Федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, в силу приписів ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2020 приблизно о 22-й годині ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік від станції метро "Теремки" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у Голосіївському районі міста Києва біля смітника, побачив та підібрав пакет з пазовою застібкою, при візуальному огляді вмісту якого виявив, що всередині знаходиться порошкоподібна речовина, що становить собою психотропну речовину - амфетамін.

У цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання і зберігання психотропної речовини - амфетаміну, для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений помістив вказаний пакет з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини (психотропної речовини - амфетаміну) до лівої шкарпетки, яка на нього була одягнена і тим самим, незаконно придбав та став незаконно зберігати психотропну речовину, обіг якої обмежено.

Після цього обвинувачений попрямував до станції метро "Теремки" та зайшов до вестибюлю, де о 22:15 був зупинений співробітниками Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві та на запитання щодо наявності у нього при собі речей та предметів, обіг яких обмежено або заборонено законом, повідомив, що у своїй лівій шкарпетці зберігає психотропну речовину, яку він придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після цього ОСОБА_2 був запрошений до кімнати поліції, де у присутності двох понятих, дістав зі своєї лівої шкарпетки, що на нього була одягнена, пакет з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини, що становить собою психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме: амфетамін масою 0,167 г, що доводиться висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 11-2/4896 від 03.11.2020, що був складений на виконання постанови дізнавача-інспектора відділу дізнання Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 11.08.2020.

Амфетамін, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Відповідно до Таблиці № 2 "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2020 маса амфетаміну 0,167 г становить собою розмір психотропної речовини, достатній для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2 вичинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та визнається винним у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, обіг якої обмежено без мети збуту, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності сторін, без дослідження доказів у судовому засіданні на підставі норм, закріплених у ст. 381, 382 КПК України, адже прокурор заявив суду клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 302 КПК України, виклавши його текст в обвинувальному акті.

У свою чергу, ОСОБА_2 , будучи підозрюваною особою на стадії досудового розслідування, у присутності захисника склав заяву, що підписана ним та його захисником адвокатом ОСОБА_4 , в якій добровільно і беззаперечно визнав свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, висловив згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, що відображені в обвинувальному акті від 23.01.2023. У зазначеній заяві ОСОБА_2 підтвердив, що йому роз`яснено обмеження, передбачені процесуальним законодавством на реалізацію права апеляційного оскарження вироку, оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатамиспрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, за відсутності заперечень учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнається судом недоцільним. При цьому наявні матеріали кримінального провадження дають суду змогу дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст усіх обставин.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, відсутність потерпілих та відсутність заподіяної майнової шкоди, щире каяття, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відповідно до приписів ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, характеризується задовільно, має постійне місце реєстрації та проживання за місцем його обліку як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, має підробітки, має на утриманні неповнолітню дитину.

Також суд враховує, що у своїй заяві про визнання винуватості від 23.01.2023 ОСОБА_2 клопотав про призначення йому покарання у виді обмеження волі, мотивувавши його відсутністю фінансових можливостей для сплати штрафу.

За таких обставин, керуючись загальними засадами призначення покарання, принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. При цьому суд знаходить можливим звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням у порядку приписів ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, адже вважає, що виправлення і перевиховування обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, з огляду на особу обвинуваченого, його виправлення можливе із додержанням приписів ст. 75 КК України.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, майнова шкода не завдана.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 03.11.2020 дослідження за висновком № 11-2/4896 у сумі 1 307,60 грн.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця реєстрації, місця роботи.

Речовий докази, а саме: психотропну речовину, обіг якого обмежено, амфетамін масою 0,167 г, поміщений до сейф пакету № 0021374, що зберігається у камері схову Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві (квитанція № 002564) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у сумі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати сторонам.

Вирок, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1