Справа № 183/5789/19
№ 1-кп/183/257/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 29 березня 2023 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000423 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Пологи Пологівського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, працюючого водієм транспортного цеху ПАТ «Металургтрансремонт», не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 20.45 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у трудових відносинах з ПАТ «Металургтрансремонт», керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ПАТ «Металургтрансремонт», рухався в темний час доби, в лівій смузі, по сухому покриттю проїзної частини автодороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», яка має по дві смуги руху в обидва напрямки, та проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області з боку с. Піщанка в напрямку с. Новоселівка, та в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Під час руху по вищевказаній автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», ОСОБА_3 , будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, в районі 240 км+150 м. потрапив, заднім лівим колесом автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до вибоїни на асфальтному покритті, в результаті чого відбулась розгерметизація заднього лівого колеса та виникла необхідність у вимушеній зупинці автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_3 , не діяв таким чином щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, здійснюючи вимушену зупинку керованого ним автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, аж до зупинки транспортного засобу та зупинився в лівій смузі для руху, де надалі, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, залишив автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на проїзній частині автодороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», та не вжив заходів, щоб покинути ліву смугу для руху в напрямку правого узбіччя, при цьому не маючи для цього будь-яких технічних та фізичних перешкод, почав проводити заміну заднього лівого колеса.

В цей же час, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 21.15 годині по автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», в попутному з автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , напрямку, по лівій смузі для руху, позаду, зі швидкістю приблизно 90 км/год., рухався невстановлений вантажний автомобіль, під керуванням невстановленого водія, за яким в попутному напрямку, по лівій смузі для руху, зі швидкістю приблизно 110 км/год., під керуванням водія ОСОБА_11 , рухався, технічно справний автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , належить ОСОБА_12 , та в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Надалі під час зближення невстановленого вантажного автомобіля та стоячого в лівій смузі, в нерухомому положенні автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , невстановлений вантажний автомобіль, змінив свій напрямок руху праворуч, тобто з лівої смуги в праву смугу для руху та продовжив рухатися в напрямку с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Після зміни напрямку руху невстановленим вантажним автомобілем праворуч, водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , наближаючись до стоячого в лівій смузі для руху, з порушеннями вимог Правил дорожнього руху України, автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявивши його на своїй смузі для руху, на недостатній відстані для зупинки автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та безпечного об`їзду, застосував міри щодо зменшення швидкості керованого ним автомобіля, але із-за незначної відстані до виниклої небезпеки, допустив наїзд передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на пішохода ОСОБА_9 , який в цей момент стояв біля задньої частини автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та в подальшому допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з задньою частиною автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 15.11. та 15.14. Правил дорожнього руху України, які свідчать:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 15.11.: «У темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.»;

п. 15.14.: «У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9., 9.10. та 9.11. цих Правил».

Порушення п.п. 15.11. та 15.14. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді повного розриву верхнього потиличного суглобу з відривом хребта та черепу, повний розрив стовбурової частини головного мозку в області продовгуватого мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки в області лобних, тім`яних, скроневих і потиличних часток мозку, а також півкуль мозочка, забійна рана в потиличній області голови зліва, багаточисленні садна на голові та обличчі, забій легень, відкриті поперечні переломи кісток обох гомілок, синці та садна на задній поверхні нижньої половини стегон, забійно-рвані рани на задніх поверхнях колінних суглобів, забійна рана та синець на задньо-внутрішній поверхні середньої третини лівої гомілки, синці та садна на передній поверхні колінних суглобів, гомілок, зсаднення на передній поверхні животу зліва, синець на тильній поверхні кисті правої руки, садна на тильній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу, в області крила лівої клубової кістки тазу, що у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як несумісні з життям.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 21.45 годині на автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» в районі 240км+150м., тобто на місці дорожньо-транспортної пригоди, від закритої внутрішньо-черепної травми, яка супроводжувалася повним розривом верхнього потиличного суглобу з відривом хребта від черепу, повного розриву стовбурної частини головного мозку в області продовгуватого мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки в області лобних, тім`яних, скроневих і потиличних часток мозку, а також півкуль мозочка.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, зазначив, що те, що він не виставив знак аварійної зупинки це не є причиною ДТП, надав показання, згідно яким ІНФОРМАЦІЯ_2 він керував автомобілем ВАЗ 21043, який належить підприємству, а саме повертався з відрядження разом з пасажирами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . На вулиці сіріло, погодні умови були нормальні. На дорозі «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», в сторону с. Новоселівка, прийняв лівий ряд, де попав в яму заднім лівим колесом, автомобіль почало вести в ліву сторону, що викликало його хвилювання щодо можливості перевертання автомобілю, далі прижався до обочини лівої сторони дороги. Направо заважав скерувати вантажний автомобіль, який виїжджав зі стоянки, боявся, що автомобіль занесе. Включив аварійну сигналізацію, однак не виставив знак аварійної зупинки, бо вважав, що автомобіль видно на дорозі. Колесо було спущене. Спочатку він зі своїми пасажирами спробували штовхнути автомобіль з дороги, однак нічого не вийшло. Автомобіль заводився, однак при включенні передачі - глох. Було також заблоковане ліве колесо. Після чого прийняв рішення про необхідність заміни пошкодженого колеса. Почав міняти колесо, на все це витратив 8-10 хвилин часу, вже хотів спускати домкрат, як почув писк позаду машини і удар. Побачив, що на дорозі лежав чоловік, після чого намагався викликати швидку допомогу та поліцію, однак спершу у нього це не вийшло. Потім зателефонував своєму керівництву і розповів, що сталося ДТП, потім знову дзвонив до поліції та швидкої допомоги. Пасажирам перед цим говорив, що зупинився на проїжджій частині дороги. ОСОБА_9 знаходився ближче до правої частини автомобіля, інші позаду автомобіля. Зазначив, що бачив світло фар легкового автомобілю перед аварією, однак не бачив вантажного автомобілю.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

-показань потерпілого ОСОБА_15 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22.00 годині йому зателефонували та повідомили, що його батько - ОСОБА_9 загинув в ДТП. Цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити;

-показань цивільного позивача ОСОБА_16 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 їй зателефонували та повідомили, що її чоловік ОСОБА_9 загинув в ДТП. Цивільний позов підтримала повністю, просила його задовольнити;

-показань свідка ОСОБА_11 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21.00 годині він рухався по автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» в сторону м. Дніпро на автомобілі «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , зі швидкістю приблизно 100-110 км/год. Попереду нього їхав вантажний автомобіль, який різко з`їхав праворуч. Раптом перед собою він побачив силует, дав звуковий сигнал, та почав гальмувати, однак наїзду на ОСОБА_9 не вдалося уникнути. Після наїзду на ОСОБА_9 , його автомобіль зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на дорозі, в лівій полосі руху, не бачив, що на даному автомобілі горіли аварійні вогні. Також зазначив, що він рухався з увімкненим ближнім світлом фар, на дворі було темно;

-показань свідка ОСОБА_8 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 21.00 годині він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повертались з відрядження. За кермом був ОСОБА_3 , автомобіль був завантажений, приблизно до 150 кг речей, батареї, вентилятор. На їх автомобілі лопнуло колесо, заклинило гальма, автомобіль неможливо було перемістити. Ручні гальма ОСОБА_3 не застосовував. Вони намагалися здвинути автомобіль на узбіччя, оскільки він зупинився в лівій полосі руху, однак у них не вийшло та вирішили міняти колесо на місці. Колесо міняв ОСОБА_3 , а він світив йому ліхтарем, пасажири вийшли з автомобілю та стояли ближче до розділової смуги. Обвинувачений замінив колесо хвилин за 6-7. Зазначив, що на автомобілі горіли аварійні вогні, та машини їх об`їжджали. Коли ОСОБА_9 пішов до багажника, відбулося ДТП. Інші автомобілі здійснювали об`їзд їх автомобілю. ОСОБА_11 після аварії казав, що їх не побачив, за фуру в той момент нічого не казав;

-показань свідка ОСОБА_10 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повертались з відрядження. За кермом був ОСОБА_3 . Їхали в крайній лівій смузі руху. Раптом на їх автомобілі лопнуло колесо та вони зупинилися. Вони намагалися здвинути автомобіль на узбіччя, оскільки він зупинився в лівій полосі руху, однак у них не вийшло. Колесо міняв ОСОБА_3 , вони стояли поруч з ним. Особисто він не встановлював ніяких попереджуючих знаків, чи встановлював їх хтось інший - не бачив. Коли ОСОБА_9 пішов до багажника сталося ДТП;

-показань свідка ОСОБА_13 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 їхали в сторону м. Дніпро, він сидів на передньому пасажирському сидінні. Рухалися в лівому ряду. В районі с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області їхало дві фури, одна фура різко змінила напрямок руху праворуч, це була тентована фура темно сірого кольору, та він перед собою побачив автомобіль та людей, які ходили поруч з ним. ОСОБА_11 почав сигналити та гальмувати, декілька осіб відскочило, а один чоловік не встиг. Він вийшов з автомобіля та побачив, що на землі лежить чоловік. Аварійних вогнів на автомобілі ОСОБА_3 він не бачив, можливо їх закривали люди;

-показань свідка ОСОБА_14 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21.00 годині він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 їхали в сторону м. Дніпро. ОСОБА_11 був за кермом, ОСОБА_14 сидів на передньому пасажирському сидінні, він сидів на задньому. Їх автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 100-110 км/год. Він бачив, що їхало дві фури, одна фура різко змінила напрямок руху праворуч та він побачив автомобіль та людей, які ходили поруч з ним. ОСОБА_11 почав сигналити та гальмувати, однак не встиг та відбулося зіткнення, аварійних сигналів на автомобілі ОСОБА_3 не бачив;

-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від ІНФОРМАЦІЯ_2 зі схемою та фототаблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто ділянку автодороги «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» в районі с. Піщанка та с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де сталося ДТП за участі автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті якої загинув ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 145-167);

-речових доказів у виді: автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , які зберігаються на території майданчика тимчасового тримання ТЗ ПП «Династія-Дніпро» за адресою: вул. Курсантська 22 (т. 2 а.п. 168-169, 170-171);

-висновку експерта № 11/0.2/472 від 04.06.2019 року, відповідно до якого рульове керування автомобіля «ВАЗ 21150» на момент дослідження перебуває у працездатному стані (т. 2 а.п. 176-180);

-висновку експерта № 11/10.2/473 від 03.06.2019 року, відповідно до якого рульове керування автомобіля «ВАЗ 21043» на момент дослідження перебуває у працездатному стані, робоча гальмова система передніх коліс автомобіля «ВАЗ 21043» знаходиться в працездатному стані (т. 2 а.п. 181-185);

-висновку експерта № 11/10.4/468 від 10.06.2019 року, відповідно до якого місце зіткнення автомобіля «ВАЗ 21150» та автомобіля «ВАЗ 21043» знаходилось в крайній лівій смузі, якщо рухатися в напрямку с. Новоселівка, в повздовжньому напрямку. В тому випадку, якщо сліди гальмування автомобіля «ВАЗ 21150» залишені передніми колесами, то місце зіткнення транспортних засобів знаходилось в кінці слідової інформації № 4, якщо рухатись від с. Піщанка у напрямку с. Новоселівка; в тому випадку, якщо сліди гальмування сліди гальмування автомобіля «ВАЗ 21150» залишені задніми колесами, то місце зіткнення транспортних засобів знаходилось в кінці слідової інформації № 4 + відстань від задніх коліс до переднього габариту автомобіля «ВАЗ 21150», якщо рухатись від с. Піщанка у напрямку с. Новоселівка. Повздовжні осі автомобіля «ВАЗ 21150» та автомобіля «ВАЗ 21043» в момент їх зіткнення розташовувались під кутом рівним 171 градус +- 5 градусів відносно повздовжньої вісі автомобіля «ВАЗ 21043» (т. 2 а.п. 186-192);

-акту судово-медичного дослідження № 213 від 25.05.2019 року, висновку експерта № 213/Е від 27.05.2019 року відповідно до яких при дослідженні трупу ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження повного розриву верхнього потиличного суглобу з відривом хребта та черепу, повний розрив стовбурової частини головного мозку в області продовгуватого мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки в області лобних, тім`яних, скроневих і потиличних часток мозку, а також півкуль мозочка, забійна рана в потиличній області голови зліва, багаточисленні садна на голові та обличчі, забій легень, відкриті поперечні переломи кісток обох гомілок, синці та садна на задній поверхні нижньої половини стегон, забійно-рвані рани на задніх поверхнях колінних суглобів, забійна рана та синець на задньо-внутрішній поверхні середньої третини лівої гомілки, синці та садна на передній поверхні колінних суглобів, гомілок, зсаднення на передній поверхні животу зліва, синець на тильній поверхні кисті правої руки, садна на тильній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу, в області крила лівої клубової кістки тазу, що у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як несумісні з життям. Усі тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості, заподіяні за декілька секунд до настання смерті, утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, внаслідок ДТП. Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита внутрішньо-черепна травма, яка супроводжувалася повним розривом верхнього потиличного суглобу з відривом хребта від черепу, повного розриву стовбурної частини головного мозку в області продовгуватого мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки в області лобних, тім`яних, скроневих і потиличних часток мозку, а також півкуль мозочка (т. 2 а.п. 193-196, 197-200);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 року за участю свідка ОСОБА_11 , в ході проведення якого останній розказав і показав як ІНФОРМАЦІЯ_2 сталося ДТП за участі автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті якої загинув ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 206-211);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 року за участю свідка ОСОБА_13 , в ході проведення якого останній розказав і показав як ІНФОРМАЦІЯ_2 сталося ДТП за участі автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті якої загинув ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 212-215);

-висновку експерта № 11/10.1/649 від 23.07.2019 року відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21043» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 15.14 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «ВАЗ 21150» ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Водій ОСОБА_17 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП своєчасним гальмуванням і зупинкою автомобіля до місця зіткнення. В діях водія ОСОБА_11 невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. Водій автомобіля «ВАЗ 21043» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.9 А та 15.14 ПДР (т. 2 а.п. 216-223);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 24.07.2019 року за участю представника потерпілого ОСОБА_5 , в ході проведення якого з метою перевірки можливості рухатися автомобілю «ВАЗ 21043» було залучено аналогічний автомобіль-статист з розгерметизованим заднім лівим колесом та разом з водієм у автомобілі перебували три пасажири. Далі автомобіль зміг завести двигун, здійснити меневр вивертання керма праворуч та ліворуч, почав рухатися, проїхав спочатку відрізок 20 метрів, а надалі проїхав ще значну відстань, далі пасажири вийшли, та за допомогою фізичної сили почали штовхати автомобіль, а водій в цей час виконував виворіт керма праворуч та ліворуч, та встановлено, що це можливо зробити і не потрібно сильних зусиль (т. 2 а.п. 224-228);

-висновку експерта № 3557-19 від 07.08.2019 року відповідно до якого при заданих обставинах розвитку події водій автомобіля «ВАЗ 21150», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_11 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Також, співставленням віддалі, на якій розташовувався автомобіль «ВАЗ 21150», р.н. НОМЕР_4 до задньої частини автомобіля «ВАЗ 21043», р.н. НОМЕР_2 в момент виявлення останнього з-за невстановленого вантажного автомобіля (Sа = 74,7 м ...80,0 м), з величиною зупинного шляху автомобіля «ВАЗ 21150», р.н. НОМЕР_4 (Sз = 121,3 м) слід дійти висновку про відсутність у водія ОСОБА_11 технічної можливості, з моменту виникнення небезпеки для руху, запобігти наїзду на нерухомий автомобіль «ВАЗ 21043», р.н. НОМЕР_2 . При заданих ухвалою суду обставинах механізму ДТП та вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ 21150», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 з моменту виявлення на його смузі руху нерухомого автомобіля «ВАЗ 21043», р.н. НОМЕР_2 знаходився в стані аварійної обстановки і його дії по-запобіганню ДТП Правилами дорожнього руху України не регламентовано. (т. 2 а.п. 230-240);

- подорожнім листом № 57946 від 15.05.2019 року, виданим ОСОБА_3 на керування службовим легковим автомобілем ВАЗ 21043 № НОМЕР_2 , згідно якого водій за станом здоров`я до керування допущений, виїзд дозволено механіком та висновком лікаря КП «Дніпровський наркологічний диспансер» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2019 року, згідно якого не встановлено перебування ОСОБА_3 у жодному із зазначених станів (т. 2 а.п. 249-250);

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досліджений у судовому засіданні :

-протокол слідчого експерименту від 19.06.2019 року, який проведено з ОСОБА_3 в процесуальному статусі свідка, суд визнає недопустимим доказом, оскільки в подальшому ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного та обвинуваченого і надані ним як свідком показання були покладені в основу його обвинувачення (т.2 а.п. 201-205);

-висновок експерта від 22.03.2021 року №10.1/011 суд визнає недопустимим, керуючись доктриною «плід отруйного дерева», оскільки саме джерело доказів є недопустимим, а отже всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»), а саме, оскільки він побудований, в тому числі на показаннях ОСОБА_3 в процесуальному статусі свідка, що в контексті ст.87 КПК України на думку суду є порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ (т. 3 а.п. 40-51). В судовому засіданні також був допитаний експерт ОСОБА_18 , який склав вказаний висновок, відповіді якого не несуть для суду доказового значення, оскільки сам висновок експерта визнаний судом недопустимим доказом;

-висновок експерта № 3557-19 від 07.08.2019 року в дослідній частині та висновках, які побудовані на показаннях ОСОБА_3 в процесуальному статусі свідка, суд визнає недопустимим доказом, оскільки в подальшому ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного та обвинуваченого і надані ним як свідком показання були покладені в основу його обвинувачення (т.2 а.п. 201-205).

При цьому, суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 як в судовому засіданні, так і на досудовому розслідуванні, дав показанням згідно яких підтвердив невиконання ним Правил дорожнього руху щодо п.п.9.9, в частині не встановлення «знаку аварійної зупинки» або миготливого червоного ліхтаря на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Отже, суд приймає вказанні показання, які також підтверджуються показаннями усіх свідків по справі.

З урахуванням зазначеного, позиція захисту щодо недопустимості висновку експерта № 3557-19 від 07.08.2019 відхиляється судом, оскільки судом встановлено інші підстави для визнання вказаного доказу судом недопустимим, та в якій частині, про що зазначено вище.

В судовому засіданні стороною захисту, посилаючись на постанову ВС від 12.11.2019 року справа № 234/14062/16-к, наголошувалось на тому, що ОСОБА_3 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки в момент дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 не здійснював керування транспортним засобом, а тому не мав статусу водія, однак, суд відхиляє вказані доводи, як безпідставні, оскільки наведені у вказаній постанові висновки ґрунтуються на обставинах справи, які є відмінними від тих, що існують у цьому кримінальному провадженні. Суд вважає доведеним факт наявності статусу водія у обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній за подорожнім листом № 57946 від 15.05.2019 року отримав автомобіль саме як водій і здійснював робочу поїздку, керував транспортним засобом з визначеною метою, здійснюючи при цьому перевезення пасажирів, отже на нього поширювалися Правила дорожнього руху, зокрема п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 15.11. та 15.14.

В судовому засіданні стороною наголошувалось на тому, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог КПК України, а саме те, що у вступній частині протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не зазначено повністю інформацію про слідчого, ширину дороги, відсутні підписи усіх учасників слідчої дії, схема до протоколу не підписана експертом, фототаблиця ніким не підписана, крім слідчого.

Щодо даних аргументів сторони захисту, суд зазначає, що вказані захисником недоліки протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди носять формальний характер і в своїй сукупності не вказують на наявність істотних порушенням вимог ст.104-107, 223, 237, 238 КПК України. Суд звертає увагу на те, що протокол містить посилання на схему та фототаблицю, в якості додатка до нього, та судом встановлена наявність підписів двох понятих, а також ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , які підписавши даний протокол, при цьому засвідчили, що їм було надано його для ознайомлення, жодних зауважень і доповнень учасники слідчої дії не мають. Даний протокол містить опис відомостей про труп, де також наявний підпис експерта. Схема до протоколу огляду місця ДТП містить відповідні заміри, які відображають розміри дороги та відстані від об`єктів до відповідних ділянок дорожнього покриття.

Фото-таблиця, долучена до матеріалів кримінального провадження з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, відтворює зміст самого протоколу, який суд вважає належним та допустимим доказом, отже немає підстав піддавати сумніву обставини, зафіксовані у даній фото-таблиці.

Щодо аргументів захисника про те, що доручення на проведення досудового розслідування не підписане, суд зазначає, що вказані твердження неможливо перевірити, оскільки вказане доручення в судовому засіданні не досліджувалося, оскільки не було надано як стороною захисту, так і стороною обвинувачення. При цьому, суд звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_19 , який здійснював огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, а також інші слідчі дії, зазначений у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в даному кримінальному провадженні, отже суд не знаходить підстав для того, щоб вважати вказаного слідчого неналежним суб`єктом досудового розслідування, а отже, досудове розслідування здійснювалося за належною правовою процедурою.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 про невизнання ним вини у скоєнні даної ДТП у зв`язку з тим, що він лише не встановив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, однак виконав усі інші можливі дії для усунення небезпеки для руху, суд відноситься критично, оскільки вимоги Правил дорожнього руху є обов`язковими до виконання усіма учасниками дорожнього руху, однак недотримавшись вимог п. 1.3, п.1.5, 2.3 (б), п.15.11, 15.14, ОСОБА_3 безпосередньо створив небезпеку, перешкоду для руху, що і спричинило смерть особи. Під час судового розгляду перед судом доведено, що саме з необережності ОСОБА_3 , яка проявилась у формі самовпевненості, настали наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 . В свою чергу, ОСОБА_3 , мав можливість уникнути ДТП, дотримуючись вказаних вимог, однак останній цього не зробив.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Судом не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Таким чином, суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції ЗУ від 24.09.2008 року) - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що останній несудимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога не перебуває, однак має захворювання, зазначенні згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.02.2022 року.

Разом з тим суд враховує те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений законом до категорії тяжких з суспільно небезпечними наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілому, при цьому обвинувачений вину у вчиненні злочину не визнав, допомогу сім`ї загиблого ОСОБА_9 не надавав. Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які наполягали на призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 суворого покарання.

Зазначені обставини вказують на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, та відсутності підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України із застосуванням додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України - позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_15 заявлено позов до ПАТ Страхова компанія «Галицька» та до Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» про відшкодування моральної шкоди, де позивач просив стягнути на його користь з ПАТ Страхова компанія «Галицька» в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 076, 0 грн., а з Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» 249 924, 0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Окрім цього, з позовом також звернулась ОСОБА_16 до ПАТ Страхова компанія «Галицька» та до Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» про відшкодування майнової та моральної шкоди, де позивач просив стягнути на її користь з ПАТ Страхова компанія «Галицька» в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 076, 0 грн., та в рахунок відшкодування майнової шкоди 18 795 грн., а з Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» 249 924, 0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Адвокат ОСОБА_7 в особі представника Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» подав відзив на позовні заяви ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вказаних позовних вимог, суд вважає їх обґрунтованими, розміри як майнової так і моральної шкоди є доведеними, отже, суд, з урахуванням встановленої вини ОСОБА_3 у вчиненому злочині, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи, вартість яких підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.05.2019 року на автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.05.2019 року на автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання ТЗ ПП «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 - повернути за належністю власнику;

-автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 - який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання ТЗ ПП «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 - повернути за належністю власнику;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 11/10.2/472 від 04.06.2019 року у сумі 1256 гривень 08 копійок, на проведення експертизи № 11/10.4/468 від 03.06.2019 року в сумі 1256 гривень 08 копійок, на проведення експертизи № 11/10.2/473 від 03.06.2019 року в сумі 1256 гривень 08 копійок, на проведення експертизи № 11/10.1/649 від 23.07.2019 року в сумі 1256 гривень 08 копійок, на проведення експертизи № 3557-19 від 07.08.2019 року в сумі 6280 гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ПАТ Страхова компанія «Галицька» та до Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_6 ) з ПАТ Страхова компанія «Галицька» в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 076, 0 грн., стягнути на користь ОСОБА_15 з Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» 249 924, 0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_16 до ПАТ Страхова компанія «Галицька» та до Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_7 ) з ПАТ Страхова компанія «Галицька» в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 076, 0 грн., та в рахунок відшкодування майнової шкоди 18 795 грн., стягнути на користь ОСОБА_16 з Приватного акціонерного товариства «Металургтрансремонт» 249 924, 0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1