Справа № 346/1093/21
Провадження № 11-сс/4808/371/22
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні його скарги, подану на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000158, що винесена 31.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого є достатньо вмотивованою. Під час досудового розслідування не було здобуто доказів на підтвердження факту вчинення дій передбачених ст.355 КК України. Скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не вказує на реальні недоліки досудового розслідування, які перешкодили встановити всі обставини справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник потерпілого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність та необґрунтованість.

Зазначає, що досудове розслідування проводилося неефективно, неякісно, однобічно, а постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно. При цьому, залишились незахищеними права, свободи та законні інтереси потерпілого. Слідчий суддя розглядаючи його скаргу неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду скарги.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою його скаргу подану на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити повністю.

Прокурор Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_8 подала клопотання про розгляд апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_7 без її участі. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24 жовтня 2022 року залишити без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог п.3 ч.2ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскаржувана ухвала постановлена 24 жовтня 2022 року за участю всіх учасників судового провадження.

Відомості про отримання ОСОБА_6 та його представником повного тексту ухвали матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга подана 01 листопада 2022 року.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року у справі №461/1434/18 (провадження № 51-6470 кмо 18) зазначила, що у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення у порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що представник потерпілого пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався в повній мірі.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 23.02.2021 року за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ст.355 ч.2 КК України та розпочате досудове розслідування.
У кримінальному провадженні було допитано потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проведені слідчі дії: обшук, огляд автомобіля.
Оцінивши сукупність зібраних доказів було встановлено, що ОСОБА_6 з ОСОБА_11 мали домовленості пов?язані із виїздом за кордон на заробітки. На час перебування за кордоном, ОСОБА_6 передав свій автомобіль з ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ ОСОБА_10 . Через три тижні ОСОБА_6 повернувся в Україну та звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до поліції. При цьому, ОСОБА_10 стверджує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 позичили в нього 12000 американських доларів для виїзду за кордон на заробітки. Автомобіль разом із ключами та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ ОСОБА_6 залишив в якості застави, і мав забрати після повернення позичених грошей.
Будь-яких доказів, що ОСОБА_12 або ОСОБА_11 висловлювали погрози ОСОБА_6 кримінальне провадження не містить.
Враховуючи зазначені обставини, слідчий дійшов висновків, що докази вчинення ОСОБА_13 злочину відсутні, а тому є підстави для закриття кримінального провадження.
З такими висновками слідчого поліції погодився і слідчий суддя.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, враховуючи пояснення потерпілого ОСОБА_14 , докази зібрані під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.
Так, наведеними доказами підтверджується, що між ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 наявні цивільно-правові відносини, які слід вирішувати в порядку цивільного судочинства. Доказів про вчинення кримінального правопорушення здобуто не було.

Указівка апелянта, що слідство проведено неякісно, оскільки не був допитаний ОСОБА_11 не спростовує висновків слідчого судді. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтвердив, що на три тижні літав із Залуцьким за кордон. Там проживали у готелі. Планували там заробити гроші. Після того, як зрозумів, що роботи немає, він повернувся в Україну.

При цьому, потерпілий не зазначає, які саме відомості можливо було отримати в результаті допиту ОСОБА_11 та як вони можуть вплинути на доведення його версії про погрози.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_6 своє майно чи гроші Залуцькому не передавав, а тому будь-які погрози неповернення майна з боку останнього не могли бути реальними. Про факт, що ОСОБА_10 добровільно повернути автомобіль відмовляється в заяві також не зазначалося. Заявник лише зазначав, що коли приїхав за автомобілем, ОСОБА_13 за місцем проживання не було.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство передбачає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатніх та необхідних, на переконання слідчого для прийняття мотивованого рішення.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми процесуального права, апеляційний суд вважає, що слідчий дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження і проведення додаткових слідчих дій, на яких наполягав представник потерпілого, не будуть мати вирішального значення для закінчення досудового розслідування в інший спосіб.

Керуючись вимогами ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні його скарги, подану на постанову слідчого про закриття кримінального №0000158, що винесена 31.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України без змін.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4