Номер провадження: 11-сс/813/711/23
Справа № 947/3675/23, 1-кс/947/4213/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 05.04.2023, якою в межах к/п № 0000023 від 12.01.2023 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, працюючого на посаді начальника відділу превенції ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000023 від 12.01.2023 частково задоволено клопотання ст. слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.05.2023 включно, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 805 200 грн. та покладено у разі внесення застави на останнього строком до 27.05.2023, включно, певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку була доведена наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені обґрунтованості підозри у вчиненні умисного корисливого корупційного тяжкого злочину щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна, неможливістю застосування стосовно останнього в силу вимог кримінального закону більш м`якого покарання та звільнення від відбування покарання із випробуванням, фактом ознайомлення підозрюваного з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях; тим, що за рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами.

Водночас, визначаючи розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу у більш великому розмірі, ніж визначено для особи, підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного кримінального злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з іншими співробітниками поліції, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, на підставі чого дійшов висновку, що лише застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 805 200 грн. може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що вважає оскаржувану ухвала незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, з огляду на наступне:

- слідчим суддею не враховано, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилався слідчий та прокурор у клопотанні не підтверджуються жодним доказом;

- слідчий суддя визначив завідомо непомірний розмір застави ОСОБА_8 , не врахувавши, розмір заробітної плати останнього, а також наявність в нього утриманців.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 03.04.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ( а.с. 133-141), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою та полягає в тому, що, перебуваючи на посаді начальника відділу перевенції ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл., у спеціальному званні капітана поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме вимагав та одержав, як службова особа неправомірну вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , зокрема, в невстановлений досудовим розслідуванням час ті місце, ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивом та метою, діючи з прямим умислом, спрямованим на вимагання та отримання неправомірної вигоди, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що співробітники ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області створюють штучні перепони ОСОБА_11 під час здійснення ним підприємницької діяльності, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, вступив в злочину змову з начальником сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Так, 17.01.2023 під час зустрічі ОСОБА_12 з ОСОБА_10 , приблизно о 13:40 год., біля будівлі ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській обл., за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15, ОСОБА_10 , будучі повідомленим від ОСОБА_8 що ОСОБА_11 володіє трьома об`єктами нерухомості, у яких здійснюється підприємницька діяльність, у тому числі з реалізації алкогольних напоїв, переслідуючи єдиний спільний злочинний умисел із ОСОБА_8 , направлений на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_13 , що безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_11 у трьох вищезазначених закладів можливе лише за умови надання на регулярній основі з певною періодичністю неправомірної вигоди у розмірі 150 доларів США за кожен об`єкт.

Того ж дня, приблизно о 15:53 год. ОСОБА_12 зустрілась із ОСОБА_8 поблизу Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Успенська, 2, де останній, під час розмови підтвердив ОСОБА_12 вимоги висунуті ОСОБА_10 щодо надання неправомірної вигоди для безперешкодного здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_14 та наголосив про необхідність передачі неправомірної вигоди саме ОСОБА_10 .

У подальшому, 18.01.2023, близько 12 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час зустрічі, яка відбулась навпроти будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 130, у автомобілі марки «BMW» д/н НОМЕР_1 , що знаходився, на підставі вищенаведених домовленостей, ОСОБА_12 передала ОСОБА_10 450 доларів США, що станом на 18.01.2023 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 16 455, 87 грн., за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_14 .

При подальшому веденні розмови, ОСОБА_12 зазначила, що ОСОБА_11 при здійсненні своєї підприємницької діяльності також здійснює стихійну торгівлю водних біоресурсів на території міста Чорноморська Одеської області та прилеглих до нього населених пунктів, та запитала ОСОБА_10 щодо умов та переліку необхідної документації для законного та безперешкодного, з боку працівників поліції та інших контролюючих органів, ведення вказаної торгівлі. На вищезазначене, ОСОБА_10 продовжуючи єдиний злочинний умисел разом із ОСОБА_8 , направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив, що реалізація біоресурсів ОСОБА_11 без створення перешкод як зі сторони правоохоронних органів, так і зі сторони інших контролюючих органів, можлива лише за умови надання їм неправомірної вигоди у розмірі 300 грн. в день з кожної точки, яка здійснює таку стихійну торгівлю. Про вказані умови, у подальшому, ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_11 , на що останній вимушено погодився.

Крім того, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 , що 28.01.2023 чекає наступну частину грошей у сумі 450 доларів США, а також грошові кошти за реалізацію водних біоресурсів.

Надалі, 26.01.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час телефонної розмови, ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_10 , що стихійна торгівля водними біоресурсами ОСОБА_11 здійснює з 18.01.2023. На зазначене ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 , що розмір неправомірної вигоди за вказану діяльність складає сумарно 12 000 грн., які також необхідно передати йому 28.01.2023.

У подальшому, під час зустрічі, яка відбулась 28.01.2023 приблизно о 10:30 год., ОСОБА_10 завів ОСОБА_12 до свого службового кабінету № 22, що знаходиться у приміщенні ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області. Знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_12 , на виконання висунутих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 умов, передала ОСОБА_10 обумовлену раніше неправомірну вигоду у розмірі 450 доларів США, що станом на 28.01.2023 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 16 455, 87 грн., та 12 000 грн.

Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно із п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна та у разі визнання його винуватим, відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього, не може бути застосоване звільнення від покарання та його відбування; ОСОБА_8 особисто відома свідок ОСОБА_12 , яка є також співробітником поліції та близькою подругою цивільної дружини підозрюваного; у зв`язку з наявністю службових зв`язків з іншими структурними підрозділами органів державної влади та правоохоронними органами може здійснити вплив на хід досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Разом із тим, загалом обґрунтовано застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, визначаючи заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, належним чином не обґрунтував виключність випадку, який послугував підставою для виходу за межі її розміру, встановленого законом для осіб, підозрюваних у вчиненні злочинів певної категорії, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлює, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який, відповідно до приписів ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Проте, відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної ухвали (а.с. 188), в даному випадку слідчий суддя, визначаючи підозрюваному ОСОБА_8 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що значно перевищує встановлену процесуальним законом межу для тяжких злочинів, не зазначив, в чому саме полягає виключність випадку та не мотивував належним чином такий її розмір, пославшись лише на те, що враховує наявність ризиків, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочин, обставини його вчинення, зокрема, корисливий корупційний кримінальний злочин у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з іншими співробітниками поліції.

Окрім того, слідчим суддею не було обґрунтовано взагалі, чому застава у передбачених межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позиція ЄСПЛ зводиться до того, що гарантії, передбачені ст. 5 §3 Конвенції покликані в першу чергу забезпечити не відшкодування шкоди, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі». (Mangouras v. Spain (Мангурас проти Іспанії) [ВП], § 78; Neumeister v. Austria (Ноймайстер проти Австрії), § 14).

Водночас, за певних обставин небезпідставним також буде взяття до уваги суми збитку, що ставиться йому в провину (Mangouras v. Spain (Мангурас проти Іспанії) [ВП], §§ 81 та 92).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ «Істоміна проти України» від 13.01.2022, зазначено, що хоча національне законодавство дозволяло суду у «виключних випадках» встановлювати більші розміри застави, таке рішення мало передбачати ретельний аналіз обставин справи для обґрунтування її «виключного» характеру.

За таких обставин, врахування слідчим суддею під час визначення розміру застави, який значно перевищує встановлений законом розмір для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів в якості єдиної виключної обставини вчинення корисливого корупційного злочину у сфері службової діяльності не носить «виключного» характеру тому є необґрунтованим.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність доведених ризиків, особу підозрюваного та його майновий стан, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Положення ч. 1 ст. 412 КПК України встановлюють, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 05.04.2023, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.05.2023 включно, із визначенням застави у розмірі 805 200 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 27.05.2023 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 10.04.2023, заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти та покласти на нього строком до 27.05.2023 включно процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за вимогою;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками визначеними слідчим в зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4