УХВАЛА
Іменем України

03.11.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні №0002331 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що 01.11.2022 року близько 20:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , помітив раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_8 , яка тримала у руці мобільний телефон торгівельної марки «IPhone 7».

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, під час дії воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , підійшовши до ОСОБА_8 , шляхом ривка вирвав з руки потерпілої мобільний телефон «Iphone 7», імеі: НОМЕР_1 , вартістю 3500 гривень, в якому була картка оператора мобільного зв`язку «Київстар».

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи викрадений телефон при собі, почав бігти від потерпілої, намагаючись в такий спосіб залишити місце вчинення злочину та довести вчинення злочину до кінця.

Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки на відстані близько 300 метрів від місця вчинення злочину останнього зупинив свідок ОСОБА_9 , тим самим припинив протиправні дії ОСОБА_4 та позбавив його можливості розпорядитися викраденим телефоном.

Таким чином, ОСОБА_4 у період дії воєнного стану вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, чим намагався спричинити потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3500 гривень.

Вину ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК Українисторона обвинувачення підтверджує зібраними доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 01.11.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.11.2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предмета за участі потерпілого ОСОБА_8 (моб. тел); протоколом огляду предмета за участі потерпілого ОСОБА_8 (коробка з під моб. тел.); протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 ; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 від 02.11.2022 року.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та в обґрунтування ризиків вказав, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.

Крім цього, в разі обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній буде мати можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що може виражатися в здійсненні погроз, підкупу, умовлянь потерпілої, схилення останньої до дачі неправдивих показань.

Разом з тим, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 30.03.2016 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 70, 81, КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.06.2019 року умовно-достроково звільнений на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк 3 місяці 9 днів. Таким чином, існує обґрунтована підстава існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді вчинення інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 підтримав клопотання та просив задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що не вчиняв інкримінованого кримінального правопорушення, під час затримання мобільного телефону «Iphone 7», належного ОСОБА_8 , у підозрюваного не було, вказаний мобільний телефон йому в карман поклав оперативний працівник поліції через годину після затримання. Просив застосувати менш обтяжливий запобіжний захід, в виді домашнього арешту, який може бути виконаний за адресою АДРЕСА_2 .
Захисник заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що ризики які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, наведені прокурором, є недоведеними, доказів на їх обґрунтування прокурором не надано. Просив застосувати менш обтяжливий запобіжний захід, в виді домашнього арешту, який може бути виконаний за адресою АДРЕСА_2 .

Заслухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0002331 від 01.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.
02.11.2022 року, о 00-31 год. затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, про що складено протокол затримання.
02.11.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України Українивідносяться до категорії тяжких.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою та п`ятою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Оцінивши матеріали справи, зокрема, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту потерпілої, протокол затримання особи, протокол огляду місця події, протокол допиту свідка, суд дійшов висновку про те, що в сукупності такі документи вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 повнолітній, одружений, офіційно не працює, на утриманні має одну малолітню дитину.

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Підозрюваний разом з сім`єю не проживає, дружина та малолітня дитина проживають окремо.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підозрюваним.

Інші ризики, передбачені 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання встановленому в судовому засіданні ризику, слідчий суддя дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Положення ч. 5 ст. 194 КПК України передбачають, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 185, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме:
- прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Встановити строк дії ухвали до 15.12.2022 року (включно). По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1