Справа № 166/629/20 Провадження №11-кп/802/219/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку виконання вироку Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою начальника Ратнівського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_7 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання вироку Ратнівського районного суду від 11.08.2020 в частині конфіскації у власність держави речових доказів у справі відносно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В

Згідно ухвали суду, в задоволенні подання начальника Ратнівського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_7 про зміну способу і порядку виконання вироку Ратнівського районного суду від 11.08.2020 в частині конфіскації у власність держави речових доказів у справі відносно ОСОБА_8 , відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі начальник Ратнівського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що оскільки гвинтівка піддавалась саморобній переробці, реалізувати її в дохід держави неможливо, так само як і боєприпаси, адже відсутня угода ДПС з торгівельними мережами щодо реалізації конфіскованої зброї. Враховуючи вищезазначене, з огляду на положення п. 22 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» саме поліція повинна здійснювати у визначеному законом порядку знищення зброї та боєприпасів до неї, з метою виконання судового рішення. Також зазначає, що посилання суду на ряд нормативно правових актів є помилковим, оскільки вони не передбачають дії державного виконавця при виконанні вироку про конфіскацію речових доказів та не поширюються на майно конфісковане на підставі рішення суду і передане органу ДВС. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити подання, знищення речових доказів покласти на спеціально уповноважений орган, а саме ГУНП у Волинській області.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язки і права державних виконавців регламентовані розділом ІІІ відповідного Закону.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" регламентовано порядок виконання рішення про конфіскацію майна, згідно якого визначено, що виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року N 985, реалізація майна, конфіскованого за рішенням суду і переданого органам державної виконавчої служби здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". У п.8 цього Порядку передбачено, що мисливська вогнепальна, пневматична і холодна зброя, боєприпаси до зброї, а також засоби самооборони, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, реалізуються в установленому законодавством порядку. Спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації передаються Центральному управлінню Служби безпеки України, підпорядкованим йому регіональним органам для подальшого зберігання, знищення або використання в інтересах державної безпеки.

З метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у способи, відмінні від реалізації, керівник органу державної виконавчої служби утворює комісію, яка складається з представників відповідного органу державної виконавчої служби, державної податкової інспекції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що державним виконавцем вжито не всіх необхідних, передбачених законом, заходів щодо примусового виконання виконавчого листа Ратнівського районного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 166/629/20, провадження № 1-кп /166/89/20, в частині конфіскації у власність держави речових доказів: однозарядної гвинтівки «СМ-2», серійний номер «Б-2140» та 22 патронів, які належать до боєприпасів і є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм., 5 (п`ять) гільз , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 ( селРатне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.
Після вилучення конфіскованих предметів їх подальша доля повинна визначатись державним виконавцем самостійно, відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, а саме вони підлягають знищенню або промисловій переробці. В даному випадку суд не може впливати на рішення державного виконавця і вказувати, у який саме спосіб він повинен розпорядитись конфіскованим майном.

За таких обставин, суд залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу начальника Ратнівського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання вироку Ратнівського районного суду від 11.08.2020 відносно ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді