Провадження № 1-в/522/45/23
УХВАЛА

Іменем України

30.01.2023 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Центра пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дзержинське, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Начальник Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку . В обґрунтування клопотання покликається на те що, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850грн. Вирок суду надійшов до Приморського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області на виконання 29.12.2020 року. Центром пробації було неодноразово подані клопотання про заміну штрафу на громадські роботи, або інше покарання у звязку з несплатою штрафу в добровільному порядку. Ухвалами Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.09.2021, 31.08.2022 років у задоволенні подання відмовлено. Також цими ухвалами судів відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну на інше покарання. Оскільки станом на 09.12.2022 Приморський відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області не отримував від засудженого документа про сплату штрафу, інформації з будь-яких слідчих органів про розпочаті інші кримінальні провадження стосовно нього не надходило, а тому на підставі ст. 80 КК України просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор в судове засідання щодо задоволення клопотання не заперечив.

Провідний інспектор ОСОБА_4 просила подання задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Дослідивши матеріали подання, вивчивши матеріали особової справи № 07/21, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів подання встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850грн.

Згідно вимог ч. 1ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Тобто, підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1.ст. 389 КК України, є злочином. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

В той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850грн, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дзержинське, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , від покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеса протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1