Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6940/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №296/6940/22 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 19.10.2022 відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого - 29.12.2021 Корольовським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнайний винним у тому, що 14.08.2022 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував на спільному балконі гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_2, де на той час перебувала ОСОБА_9 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт із ОСОБА_9 , в ході якого у ОСОБА_7 , виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_7 , перебуваючи навпроти ОСОБА_9 , долонею лівої руки наніс два удари в ділянку правого вуха ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 пішов до своєї кімнати, де перебував декілька хвилин. В подальшому, вийшов у спільний коридор вказаного гуртожитку, де на кріслі біля виходу сиділа ОСОБА_9 . Підійшовши до останньої, ОСОБА_7 наніс ще один удар долонею лівої руки в ділянку правого вуха ОСОБА_9 .

Вказаними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді травматичної перфорації правої барабанної перетинки, що ускладнилась гострим середнім отитом, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 громадських робіт. На підставі ч.1, 4 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань (за вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 29.12.2021) визначити остаточне покарання у виді 200 годин громадських робіт. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін. При цьому, звертає увагу, що згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Корольовського районного суду від 29.12.2021 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Відповідно до довідки Житомирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, призначене за вище зазначеним вироком, не відбув. Однак, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_7 не врахував наявність вироку Корольовського районного суду м. Житомир від 29.12.2021 та відповідно не застосував положення ст.71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження №296/6940/22, вироком Корольовського районного суду від 29.12.2021 (а.п.62-63), ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

У відповідності до довідки Житомирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, призначене за вище зазначеним вироком - Корольовського районного суду від 29.12.2021, не відбув (а.п.65).

В свою чергу, оскаржуваним вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Разом з цим, у відповідності до норм ч.1 ст.71 КК України, в разі того, що засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, згідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, фактично не застосував правило повного або часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, таким чином неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині та ухвалення нового вироку.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, що остаточне покарання за оскаржуваним вироком ОСОБА_7 з урахуванням вироку Корольовського районного суду від 29.12.2021 слід визначити за правилами ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків з урахуванням призначених покарань, шляхом часткового складання цих покарань, з призначенням відповідного остаточного покарання.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 19.10.2022 відносно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання - скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч.1, ч.4 ст.71 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 , шляхом часткового складання покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Корольовського районного суду від 29.12.2021, призначати остаточне покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Судді :