У Х В А Л А
Іменем України
05 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000214 від 31.03.2021 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор у кримінальному провадженні №0000214 від 31.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Ладижинського міського суду Вінницької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (справа № 135/694/21).

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою передачі у місця позбавлення волі особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, вчиненому організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2021 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Ладижинського міського суду Вінницької області та в останнє Вінницького апеляційного суду строк дії обраного запобіжного заходу продовжено до 17.12.2022.

У відповідності до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.
На думку прокурора, наразі продовжує існувати необхідність у продовжені строку застосування обраного до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, молодий вік обвинуваченого, до моменту затримання постійного місця роботи та проживання не мав, стійкі соціальні зв`язки, що мали б позитивний стримуючий вплив на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні, раніше судимий, існують підстави вважати, що є необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків:

-переховуватись від суду та органів досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) так як ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість інкримінованого йому злочину та міру покарання, яка може бути до нього застосованою у випадку визнання його винним вироком суду, а також відсутність будь-яких стримуючих факторів соціального характеру таких як родина, постійне місце роботи чи місце проживання;

-незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може вживати заходів до спонукання інших обвинувачених у кримінальному провадженні до надання суду узгоджених неправдивих свідчень щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки свідки ще безпосередньо не допитані судом;

-можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, проте на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним вище ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, відсутність соціально стримуючих факторів. Тому у даному конкретному випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільними і саме продовження тримання під вартою може запобігти зазначеним у клопотання ризикам.

На підставі викладеного прокурор звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що органом досудового розслідування - відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області, за процесуального керівництва Вінницької окружної прокуратури Віницької області, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000214 від 31.03.2021.
01.04.2021 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2021 по справі №127/8438/21 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів до 23:30 години 29 травня 2021 року, з одночасним визначенням застави в сумі 181600 ( сто вісімдесят одна тисяча шістсот сорок) гривень.
30.06.2021 слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 31.03.2021.
Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Ладижинського міського суду Вінницької області для розгляду по суті.
В подальшому, ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.10.2022 по справі №135/694/21 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000214 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору.
Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.11.2022 ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2022 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000214, скасовано.
Цією ж ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000214, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.03.2021, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 255-1 ч. 2, 307 ч. 3 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України призначено до розгляду у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
В той же час, під час перебування справи на апеляційному перегляді ухвали суду першої інстанції, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.10.2022 запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено на строк 60 (шістдесят) днів до 17 грудня 2022 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 181600 (ста вісімдесяти тисяч шістсот) гривень.
Надаючи оцінку обгрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.
Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.
Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.
У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).
В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.
Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК)
Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.
Як зазначено вище та встановлено судом, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.11.2022 по справі №135/694/21 ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2022 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000214, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.03.2021 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 255-1 ч. 2, 307 ч. 3 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України скасовано та вказаний обвинувальний акт призначено до розгляду у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Отже, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Ладижинським міським судом Вінницької області ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.
Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документв слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).
На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовження вчинення злочинів, здійснення незаконного впливу на свідків, а також особу підозрюваної, яка на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені попередніми ухвалами про застосування запобіжного заходу та його продовження не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 лютого 2023 року (включно).

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 лютого 2023 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 діє до 02 лютого 2023 року.

Розмір застави в сумі 181 600,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень) визначений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.10.2022 (справа №135/694/21) залишити без змін.

В разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання чи роботи;
- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя