ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1099/22
Номер провадження 1-кп/292/32/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Червоноармійського районного суду Житомирської області та у режимі відеоконференції з Вільшанським районним судом Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000186 від 19.10.2022 та обвинувальний акт, які надійшли 19 грудня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Очеретянка Червоноармійського району Житомирської області,

жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0000186 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, надійшло з обвинувальним актом із Коростишівської окружної прокуратури 19.12.2022.

Під час судового засідання прокурор підтримав подане через канцелярію суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою , який закінчується 13.04.2023, оскільки розгляд справи триває, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати та обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не працює, вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, тому з метою уникнення від покарання може в будь-який момент змінити своє місце проживання, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його захисник -адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на більш м"який- цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши зазначені клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку .

Згідно ст.331 КПК України, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 21.10.2022 по 20.12.2022.

20 грудня 2022 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.02.2023.

13 лютого 2023 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 13.04.2023.

Згідно з ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це робиться з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Враховуються, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Також, суд враховує наявність дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка, незважаючи на презумпцію невинуватості, має переважне значення порівняно з вимогою поваги до особистої свободи відповідно до ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має міцних соціальних зв"язків, тому може у будь-який момент змінити своє місце проживання, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання матиме реальну можливість негативно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані у ході судового розгляду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано та не зазначено про існування таких доказів. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд на теперішній час не встановив.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , особу ОСОБА_3 що на думку суду, є підставою для продовження останньому саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Таким чином, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_3 та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, з урахуванням ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, та дійшов висновку про необхідність продовження відносно останнього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 197, 196, 331, 350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09 червня 2023 року, включно.

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_3 та захиснику обвинуваченого -адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодовий домашній арешт.

В частині продовження строку дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити до місця ув"язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1