У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане у ході досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002519 від 11.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296КК України, про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло вищевказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання зазначено, досудовим розслідуванням установлено, що10.11.2022 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 10.11.2022, близько об 22:35 год., за адресою: м. Полтава, вул. Пилипа Орлика 40-А, група осіб з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом завдали пошкоджень легковому автомобілю «Suzuki Vitara» в корпусі чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ЕВЕРЕСТ-О», в якому перебував працівник зазначеного товариства.

11.11.2022, в приміщенні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2-Б було виявлено громадянина ОСОБА_4 10.12.1997 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрого наявна куртка чорного кольору «Nikestormfit» розміру М, на якій наявні пошкодження у вигляді дірок на рукаві правої руки в районі ліктьового суглобу та плями РБК, та яку він видає добровільно.

11.11.2022 вказану куртку було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0002519 від 11.11.2022 та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.
Слідчий у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання встановив наступне.

У провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002519 від 11.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 296 КК України.
Так, 10.11.2022 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 10.11.2022, близько об 22:35 год., за адресою: м. Полтава, вул. Пилипа Орлика 40-А, група осіб з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом завдали пошкоджень легковому автомобілю «Suzuki Vitara» в корпусі чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ЕВЕРЕСТ-О», в якому перебував працівник зазначеного товариства.

11.11.2022 вказану куртку було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0002519 від 11.11.2022 та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.
Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку, огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2-Б, а саме: 1)куртку чорного кольору «Nikestormfit» розміру М, на якій наявні пошкодження у вигляді дірок на рукаві правої руки в районі ліктьового суглобу та плями РБК, з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1