Справа № 446/666/17
Провадження № 1-кп/444/32/2023
УХВАЛА

судового засідання

11 квітня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0000078, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2012 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буськ, Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, раніше не судимого, працюючого грануляторщиком ТзОВ "Адванс Захід", військовозобовязаного, паспортні дані судом не встановлено, ІПН НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_3 керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ВАЗ 21114» р.н.з. НОМЕР_2 , 13.10.2012 близько 19 год. на 521 км.+460 м. автодороги сполучення «Київ-Чоп», що поблизу с. Старий Яричів Кам`янка-Бузького району Львівської області, рухаючись в напрямку м.Буськ, згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №4622 від 25.05.2016 року, порушив вимоги п.п. 11.3, 14.6 «а», 14.2 «г» Правил дорожнього руху України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки, шляхом виконання обгону попутного транспортного засобу в умовах, коли виконання даного маневру було заборонено, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-медичної експерти №643/12 від 13.12.2012 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: смугоподібний поперечний синяк з дрібними осадненнями та внутрішкірними крововиливами в середній третині передньої черевної стінки, множинні подряпини на тильній поверхні правої кисті, подряпини на тилі четвертого пальця лівої кисті синяк на задньо-зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча та лівого ліктьової суглобу, два синяки на задній поверхні лівого передпліччя, садна обох лопаткових та прав підлопатокової ділянок спини, два синяки на передній поверхні правого колінного суглобу, масивні зливні синяки на передньо-внутрішньо-задній поверхні правої нижньої кінцівки від нижньої третини стегна до внутрішньої поверхні правої ступні, масивний зливний синяк по задньо-зовнішній поверхні лівої нижньої кінцівки від середньої третини стегна до нижньої третини гомілки, синяк та садна на зовнішньо-боковій поверхні лівої стопи, рана передньо- внутрішньої поверхні нижньої третини правої гомілки на висоті 14 см від нижнього краю ступней, садно передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки на висоті 35 см, синяк внутрішньої поверхні середньої третини - нижньої третини лівої гомілки, рана внутрішньої поверхні нижньої третини лівої гомілки на висоті 19 см, розрив-розчавлення стінки тонкої кишки (з послідуючим хірургічним видаленням ушкодженої ділянки кишки), закритий косо- поздовжній перелом в/3 правої мало-гомілкової кістки, відкритий косий розщеплений перелом нижньої третини правої велико-гомілкової кістки, поперечний надкісточковий перелом нижньої третини правої мало-гомілкової кістки, закритий перелом шийки верхньої третини лівої мало-гомілкової та уламковий перелом верхньої третини лівої велико-гомілкової кістки на висоті 38-39 см, відкритий поперечний уламковий перелом середньої третини- нижньої третини лівої велико-гомілкової кістки на висоті 16 см та лівої мало-гомілкової кістки на висоті 20 см., які згідно з висновком комплексної автотехнічної експертизи №1203 від 31.05.2013 року та медико-криміналістичної експертизи № 1204/59 від 20.05.2013 року, є в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилася та потягло за собою смерть ОСОБА_6 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні 09.03.2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України відповідно до статті 49 КК України - сплив, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні підтримали вищезазначене клопотання. Просили таке задоволити, а саме звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав зазначених у письмовому клопотанні від 09.03.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив з приводу заявленого клопотання, оскільки дійсно станом на сьогоднішній день сплили строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд, заслухавши клопотання адвоката та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

З матеріалів справи видно, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинене 13.10.2012 року.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення..

Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), за вчинення цього кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Виходячи з цього, відповідно до положень ст. 12 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. При цьому таке звільнення є обов`язком суду.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, який ним вчинений 13.10.2012 року, та відповідно до ст. 12 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення)вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину (13.10.2012 року), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України минуло понад десять років, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст. 49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкогог злочину який він вчинив 13.10.2012 року та строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив 02.04.2023 року, оскільки слід врахувати переривання перебігу строку давності (час перебування ОСОБА_3 у розшуку 3 20.09.2016 року по 12.03.2017 року, а саме 5 місяців 21 день), від суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження -закриттю.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд (серед іншого) повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. Так, у розділі ІХ КК визначено правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, однією з яких є закінчення строків давності (ст. 49 КК). Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Оскільки ОСОБА_3 судом звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення експертиз в розмірі 441,00 грн., 1224,00 грн., та 3963,60 грн. відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_3 та покладаються на державу. Крім того, прокурор, погоджуючись з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності, не заявляв клопотання про компенсацію жодних процесуальних витрат.

У зв"язку із вищенаведеним, питання про процесуальні витрати суд не вирішує та покладаєж такі на державу.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 128, 284-288, 372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 12.12.2012 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000078 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Судові витрати на проведення:

-автотехнічної експертизи № 1/845 від 10.01.2013 року в розмірі 441,00 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 1203 від 31.05.2013 року в розмірі 1224,00 грн.;

-судової автотехнічної експертизи № 4622 від 25.05.2016 року в розмірі 3963,60 грн.

віднести на рахунок держави.

Речовий доказ - легковий автомобіль марки "ВАЗ 21114" р.н.з. НОМЕР_2 , який залишений під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити в розпорядженні ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1