ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9358/17
провадження № 1-кп/753/171/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілої ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003891, за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар, Німеччина, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, неофіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.12.2004 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки;

24.04.2008 року Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

20.11.2008 року Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

12.11.2009 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; 15.08.2012 року звільнений після відбуття строку покарання;

12.12.2013 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

17.01.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2018 року вказаний вирок змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, 12.10.2018 року звільнений після відбуття строку покарання;

20.03.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, 02.10.2020 року звільнений після відбуття строку покарання;

03.11.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі (вирок законної сили не набрав, кримінальне провадження направлено до Київського апеляційного суду за апеляційною скаргою прокурора),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_16 , 08.04.2017 року приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи в м. Києві на ярмарці по вул. Ревуцького, біля будинку № 24, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_13 та витягнув з її кишені телефон марки «Хіаоmі» модель Redmi 3 Pro сірого кольору, іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 3875 грн., та в цей час був помічений потерпілою ОСОБА_13 . Не маючи можливості розпорядитись викраденим та розуміючи, що його злочинні дії викрито, ОСОБА_16 відразу віддав телефон потерпілій, яка забрала телефон з його рук. Таким чином ОСОБА_16 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було завершено з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_16 визнав свою вину у вчиненні закінченого замаху на крадіжку. Вказав, що в день події він перебував на ярмарку по вул. Ревуцького в м. Києві, оскільки шукав роботу, був голодний. Роботу він не знайшов, і тут побачив, що з кишені потерпілої виглядає мобільний телефон і вирішив його викрасти. З цією метою він пакетом прикрив кишеню потерпілої, витягнув телефон та сховав його під пакет. В цей час потерпіла полізла у кишеню та помітила, що телефону немає. Вона повернулась до нього і він зрозумів, що потерпіла викрила крадіжку і він відразу віддав їй телефон, але вона вже отримавши телефон почала кричати та звати чоловіка. Він злякався, що його можуть побити і намагався втекти, але його затримали та викликали поліцію. Просив врахувати, що він відшкодував потерпілій моральну шкоду і остання його пробачила. Пояснив, що мети скоїти грабунок він не мав і коли крадіжка була помічена - відразу повернув телефон, оскільки розумів, що його дії з крадіжки можуть перейти в грабіж.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні вказала, що 08.04.2017 року, вона разом з чоловіком перебувала на ярмарку по АДРЕСА_3 . Близько 12 год. 20 хв., коли вона роздивлялась продукти, відчула, що в неї витягують з кишені телефон. Вона злякалась, крикнула - «телефон» та побачила, як раніше невідомий чоловік, що витягнув телефон, почав відходити. Вона відразу вихватила з рук незнайомця телефон і він став тікати, але її чоловік з іншими особами затримали крадія. Просила врахувати, що шкода відшкодована, обвинуваченого вона пробачила.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що перебуваючи на ярмарці з дружиною - потерпілою ОСОБА_13 , почув крик дружини - «телефон» та побачив, як невідомий чоловік відскакує з телефоном, дружина забрала у невідомого телефон, після чого останній став тікати, проте його було затримано.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він приймав участь в затриманні обвинуваченого, який намагався забрати у жінки телефон. В подальшому після затримання обвинуваченого у нього із кишені куртки було вилучено телефон.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 28.04.2017 року, слідчий в присутності 2 понятих, за участі потерпілої, оглянув ділянку місцевості на відстані 15 м від будинку АДРЕСА_3 , на якій стоїть ОСОБА_13 , а поруч з даною жінкою стоїть ОСОБА_16 . При цьому ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_16 викрав у неї телефон, але при затриманні віддав його. Телефон було вилучено.

Відповідно до висновку спеціаліста вартість телефону марки «Хіаоmі» модель Redmi 3 Pro становить 3875 грн. 00 коп.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_16 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Інтелектуальний момент прямого умислу полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та передбаченні його суспільно небезпечних наслідків. Усвідомлення серед іншого означає розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об'єкта, предмета, об'єктивної сторони складу конкретного злочину.

Диспозицією статті 185 КК України визначено, що відповідальність за вказаною статтею настає за таємне викрадення чужого майна.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб.

На відміну від вказаної вище норми стаття 186 КК України передбачає відповідальність за відкрите викрадення чужого майна.

Отже основною різницею між вказаними двома складами злочинів є усвідомлення таємності або відкритості дій винної особи.

При цьому, з наявних у справі та наведених у вироку доказів в їх сукупності, вбачається, що дії обвинуваченого носили таємний характер, при цьому останній не маючи реальної можливості розпорядитися чи користуватися викраденим телефоном (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо), зрозумівши, що його дії викрито, не продовжив їх з метою заволодіння майном або його утримання, що було підтверджено в суді і самою потерпілою.

Таким чином, суд вважає доведеним, що дії обвинуваченого носили таємний характер і, всупереч тверджень сторони обвинувачення, не перейшли у відкрите викрадення чужого майна.

При цьому суд вважає показання свідка ОСОБА_18 в тій частині, що телефон було вилучено після затримання обвинуваченого працівниками поліції і після того повернуто потерпілій, помилковими, оскільки в судовому засіданні на підставі показань потерпілої ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_17 достовірно встановлено, що після того, як потерпіла повернула свій телефон, обвинувачений намагався втекти з місця вчинення злочину та був затриманий.

З наведених обставин твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_16 почав тікати з викраденим майном, але злочин не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий свідком ОСОБА_17 з викраденим майном були ретельно перевірені судом і свого підтвердження не знайшли.

Дані витягу з ЄРДР та дані заяви про вчинене кримінальне правопорушення про відкрите викрадення чужого майна, з урахуванням безпосередньо досліджених в судовому засіданні показань потерпілої та свідків, самі по собі не можуть підтвердити скоєння ОСОБА_16 замаху на відкрите викрадення чужого майна за обставин, викладених в обвинувальному акті.

З огляду на викладене, суд проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що обвинувачений скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було завершено з причин, що не залежали від його волі, і тому перекваліфіковує дії ОСОБА_16 з ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_16 , який на спеціальних обліках не перебуває, неофіційно працював, хворіє на тяжке захворювання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_16 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, або призначення іншого виду чи розміру покарання.

Враховуючи те, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, яким ОСОБА_16 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі на даний час не набрав законної сили, а кримінальне провадження знаходиться в суді апеляційної інстанції, підстав для призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд не вбачає. При цьому, після набрання законної сили вказаним вироком та даним вироком, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків під час їх виконання, може бути відповідно до положень п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_16 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_16 вираховувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.

Речовий доказ - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3 Pro», який передбано на зберігання потерпілій ОСОБА_13 - залишити останній.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії вироку, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя