Справа № 161/2360/23
Провадження № 1-кс/161/905/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 лютого 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002630 від 29.12.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2023 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002630 від 29.12.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка мотивована тим, що в рамках даного кримінального провадження слідчий суддя ОСОБА_5 за клопотаннями слідчих Луцького РУП ГУНП у Волинській області неодноразово виносив ухвали, в тому числі щодо надання дозволів на проведення обшуків та накладення арешту на майно, які на думку заявниці були постановлені всупереч положенням КПК України, тобто вони є незаконними. Крім того, посилається на положення ст.76 КПК України про недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала, з підстав викладених у ній та додатково пояснила, що дії слідчого судді у межах даного кримінального провадження свідчать про умисне створення перешкод для об`єктивного проведення досудового розслідування.

Заслухавши думку заявника, дослідивши подану заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Статті 75,76 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді (слідчого, судді) у кримінальному провадженні, серед яких - суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості.

Відповідно до ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Нормами ст. 80 КПК України передбачено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України, N 33949/02, п.49).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.ст.126, 129 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, крім того суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як встановлено судом, заявлений адвокатом ОСОБА_3 відвід не відповідає вищевказаним нормам чинного законодавства, не містить належних та достовірних доказів, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, для відводу слідчого судді.

Так, будь-яких фактів того, що слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 виявляє упередженість у даному кримінальному провадженні судом не встановлено. Подана заява про відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді при розгляді клопотань та скарг в рамках цього ж кримінального провадження, яким суд першої інстанції не вправі надавати оцінку, оскільки з контекстного аналізу статей глави 31 КПК України випливає, що встановлення порушень вимог кримінального процесуального закону є компетенцією суду апеляційної інстанції.

Що ж стосується порушень вимог ч.2 ст.76 КПК України, про які зазначає адвокат у свої заяві про відвід слідчого судді, слід вказати наступне.

Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Аналіз вказаних положень свідчить про безпідставність посилань захисника на цю норму, оскільки вона регулює недопустимість повторної участі судді у розгляді цього ж провадження у суді першої, апеляційної і касаційної інстанції та не стосується розгляду справ слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Одночасно слід також зазначити, що правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Пунктом 2.3.45 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25), яке згідно п.4.1 Прикінцевих та перехідних положень набрало чинності 02.04.2015 року передбачено, що клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді.

Отже, твердження захисника про порушення порядку визначення слідчого судді не знайшли свого підтвердження.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75,76 КПК, для відводу слідчого судді.

Враховуючи вище наведене, підстав вважати, що слідчий суддя ОСОБА_5 всупереч вимогам Закону не об`єктивно постановляв рішення у кримінальному провадженні №0002630 від 29.12.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у суду не має, обставини, викладені у заяві про відвід не підтверджені, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002630 від 29.12.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1