Справа № 454/818/22
У Х В А Л А

судового засідання

27.03.2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження №0000073 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора, підтримали клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на більш м`який.

Вислухавши сторони, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується в повторному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням в приміщення.

Ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 17.03.2022р. обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

В той же час, суд враховує вказані захисником обставини, зокрема, що на даний час потерпілий не має до обвинуваченого претензій, в нього є постійне місце проживання.

Також, ОСОБА_4 має намір проходити службу в Збройних Силах України, здійснювати захист держави.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

З огляду на зазначене, суд враховує, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, потерпілий не має до нього претензій та просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо обрання покарання обвинуваченому покликався на розсуд суду.

З врахуванням вищезазначеного, суд на даний час не вбачає об`єктивного існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.

Також, суд визнає доцільним надати обвинуваченому змогу приступити до виконання обов`язку щодо захисту державного суверенітету України, населення та територіальної цілісності держави від загарбницьких посягань країни-агресора.

За таких підстав, обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язку (окрім інших) прибути до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1 для визначення потреби в його призові до військової служби під час воєнного стану, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.181, 183, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, негайно звільнивши його з під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання, номерів контактних телефонів;

3) певідкладно після звільнення з під-варти прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення питання щодо призову на військову службу.

Строк дії ухвали в частині покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, становить 60 (шістдесят) днів і припиняє свою дію 25.05.2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію ухвали після її оголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали відправити до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1