Справа № 405/586/23
провадження № 1-кс/405/318/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2022 року № 0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кути Маньківського району Черкаської області, громадянину України, українцю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

прокурор віддіду Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000305 від 30.11.2022, в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків.

В обгрунтування клопотання прокурор вказав, що відділом ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кіровоградської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 від 30.11.2022 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2022 в м. Олександрія Кіровоградської області виявлено факти наявності у церковному магазині на території Олександрійського єпархіального управління Української православної церкви (м. Олександрія, пл. Соборна, 7) та Покровського собору Української православної церкви (м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 107а) 5 видань книг з назвами:«Русская церковь на страже православия в ХХI веке», «Вклад в диалог по украинской автокефалии», «Украинский церковный вопрос», «Современный украинский вопрос» та «Права церквей и единство церкви», російських видавництв «Традиция» та «Познание». Враховуючи те, які знаходились у вільному продажі.

В ході огляду інтернет-сайту «Кировоградская єпархия УПЦ» та відповідної групи у соціальній мережі «Фейсбук» у відкритому доступі було виявлено новинні інформаційні дописи від 14.12.2021 (http://orthodox-kr.org.ua/ru/news/5267), (https://www.facebook.com/orthodox.kr/posts/446369), у яких розміщено світлини із зображенням фотографії зборів священнослужителів під керівництвом очільника Кіровоградської єпархії УПЦ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які тримають вищевказані книги російського видавництва.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2021 року, точна дата та місце в ході досудового розслідування не встановлені, секретарем Кіровоградської єпархії УПЦ ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_4 , з метою розповсюдження літератури, яка містить публічні висловлювання, що мають ознаки розпалювання ворожнечі та ненавісті залежно від релігійних уподобань, було здійснено пошук, вивчення та скачування з Інтернет мережі друкованої літератури російського видавництва:

1. Книга «Русская церковь на страже православия в ХХI веке» (рос.);

2. Книга «Вклад в диалог по украинской автокефалии» (рос.);

3. Книга «Украиский церковный вопрос» (рос.);

4. Книга «Современный украинский вопрос» (рос.);

5. Книга «Правила церквей и единство церкви» (рос.).

Після чого, ОСОБА_4 ознайомившись зі змістом зазначеної літератури, маючи умисел, спрямований на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, надав усну вказівку своєму підлеглому секретарю Кіровоградської єпархії УПЦ ОСОБА_6 , здійснити друк вказаної літератури в поліграфічному підприємстві ТОВ «КОД» за адресою: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 88, передавши йому флеш носій, який містив електронні версії вищезазначених книг.

В свою чергу, ОСОБА_6 реалізуючи злочинний намір щодо виготовлення літератури, яка містить публічні висловлювання, що мають ознаки розпалювання ворожнечі та ненавісті залежно від релігійних уподобань, в період з 20.10.2021 по 19.11.2021 здійснив замовлення від імені «Кировоградская епархия УПЦ» (рос.), а ТОВ «КОД» прийняло замовлення на виготовлення вищевказаної друкованої літератури, а саме: 20.10.2021, було здійснено замовлення на книги «Современый украинський вопрос», 21.10.2021 - книги «Украинский церковный вопрос», 29.10.2021 - книги «Григориат «Права церквей», 08.11.2021 - книги «Вклад в діалог украинской автокефалии», 19.11.2021 - книги «Руская церковь на страже православия в ХХІ веке», які в подальшому були надруковані та передані замовнику.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір щодо розповсюдження літератури, яка містить публічні висловлювання, що мають ознаки розпалювання ворожнечі та ненавісті залежно від релігійних уподобань, 14.12.2021 в приміщенні свого робочого кабінету в управлінні Кіровоградської єпархії УПЦ, за адресою: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспектина, будинок 74 в ході засідання благочинних Кіровоградської єпархії УПЦ, презентував присутнім вищезазначену друковану літературу російського видавництва.

Крім того, 10.12.2021 ОСОБА_6 маючи умисел, спрямований на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, за вказівкою ОСОБА_4 , направив до Полтавської єпархії УПЦ 200 примірників книг «Современный украинский вопрос» (автор книги Нікіфор Кіккотис), 200 примірників книг «Украинский церковный вопрос» (автор книги Серафим Медзелопулос) та 200 примірників книг «Русская церковь на страже православия в ХХI веке» (автор книги ОСОБА_7 ).

Разом з цим, під час проведення 27.10.2022 обшуку в комплексі будівель за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є Управління Кіровоградської єпархії Української православної церкви, було вилучено вищезазначені книги.

Відповідно до висновку експерта № 485/1 від 27.10.2022, в уривках (фрагментах) тексту книги «Русская церковь на страже православия в ХХI веке», автор протоієрей ОСОБА_7 , видавництво «Традиція», 2021 рік, містяться публічні висловлювання, які містять ознаки розпалювання ворожнечі та ненависті залежно від релігійних уподобань.

Відповідно до висновку експерта № 486/1 від 27.10.2022, в уривках (фрагментах) тексту книги «Украинский церковный вопрос», автор митрополит пірейський Серафім, видавництво «Познание», 2021 рік, містяться публічні висловлювання, які мають ознаки розпалювання ворожнечі та ненависті залежно від релігійних уподобань.

Під час проведення досудового розслідування, 30.11.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України повідомлено про підозру:

ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у с. Кути Маньківського району Черкаської області, громадянину України, українцю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому.

Прокурор у клопотанні просив продовжити підозрюваному запобіжний захід домашній арешт, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладенні у клопотанні.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, з ризиками на які посилався прокурор не погодився. Додав, що ОСОБА_4 вже не займає посаду, а відтак вплив на будь-кого вичерпався.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з урахуванням позицій прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000305 від 30.11.2022 року, правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 1 ст.161 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к.7).

30.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України (а.к. 53- 54).

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду від 09.12.2022, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 09.12.2022 по 30.01.2023 включно (а.к. 58-60).

Постановою першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000305 продовжено строк досудового розслідування до 28.02.2023 року (а.к. 86-88).

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.161 КК України, покарання за яке передбачено у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом огляду від 10.11.2022 (а.к. 14-15), протоколом обшуку від 27.10.2022 (а.к. 23-26), протоколом обшуку від 27.10.2021 (а.к. 29-32), протоколом допиту свідка (а.к. 39-40), протоколом допиту свідка (а.к. 41-42), протоколом допиту свідка (а.к. 43-44), протоколом допиту свідка (а.к. 45-46), протоколом допиту свідка (а.к. 47-48), протоколом допиту свідка (а.к. 49-50), висновком експерта (а.к. 51), висновком експерта (а.к. 52), повідомлення про підозру (а.к. 53-54).

За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv. United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.161 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися:

- підозрюваний усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого..

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні прокурора обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

-підозрюваний може впливати на свідків.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Отже, ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались.

Щодо доводів захисника слідчий суддя відзначає, що наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, що виправдовує потребу в продовженні підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 застосовано та підлягає продовженню з урахуванням особи підозрюваного, характеризуючи даних та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк діїу хвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний західв важається скасованим.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Враховуючи викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникненню встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в певний період доби, на 2 місяці із продовженням дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 199, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід домашній арешт, з 30.01.2023 до 28.02.2023 року, в межах строку досудового розслідування

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 28.02.2023 року наступні обов`язки:

1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 години, наступного дня;

2) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

3) не відлучатись за межі Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, як безпосередньотак і через третіх осіб, за винятком участі у процесуальних діях.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на СУ ГУНП в Кіровоградській області.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків визначити до 28.02.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9