Справа № 173/1402/22
Номер провадження 1-кп/173/189/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Демяненко С.І.,

прокурора: Красовицького С.В.,

обвинуваченого: ОСОБА_1 ,

захисника: Сокол М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 21.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 21.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час судового розгляду 01.11.2022 року обвинувачений ОСОБА_1 зазначив, що під час досудового розслідування відносно нього працівниками правоохоронних органів та органів досудового розслідування вживалися недозволені засоби фізичного та психологічного тиску, наносилися йому численні тілесні ушкодження та примушували його визнати вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

У судовому засіданні 15.11.2022 року обвинувачений ОСОБА_1 підтримав зроблену заяву та наполягав на вищезазначеному.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

У силу приписів ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

За таких обставин, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане обвинуваченим діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд в силу своїх повноважень позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, суд вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, провести дослідження фактів, викладених в усній заяві обвинуваченого ОСОБА_1 , яка була зроблена ним під час судового засідання 01.11.2022 року та підтримана ним у судовому засіданні 15.11.2022 року, щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування даного кримінального провадження з боку працівників правоохоронних органів та органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 206, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, провести дослідження фактів, викладених в усній заяві обвинуваченого ОСОБА_1 , яка була зроблена ним під час судових засідань 01.11.2022 року та 15.11.2022 року, для чого скерувати на його адресу копії журналів судового засідання та його технічного запису від 01.11.2022 року та 15.11.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Новіченко