справа №991/2138/23
провадження №1-кс/991/2167/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«21» березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга обґрунтована тим, що 01 березня 2023 року ОСОБА_4 , як потерпіла, звернулась до НАБУ із заявою про вчинення головою Державного агентства України з питань кіно ОСОБА_5 , першою заступницею голови ОСОБА_6 , заступником голови ОСОБА_7 та іншими службовими особами цього Держагенства, а також Міністром культури та інформаційної політики України ОСОБА_8 та іншими службовими особами цього Міністерства корупційних кримінальних правопорушень, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 210, ч. 2 ст. 211, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 та іншими у сукупності з ними (ч. 1 ст. 172 і ч. 2 ст. 175) КК України. Заява ОСОБА_4 була прийнята у приймальні НАБУ та зареєстрована за вхідним номером Г-2883 від 01 березня 2023 року, однак станом на 09 березня 2023 року відомості про кримінальні правопорушення, викладені у ній, до ЄРДР внесені, витяг та пам`ятка про права і обов`язки потерпілої не вручені. За інформацією оператора спеціальної телефонної лінії НАБУ, відомості згідно із заявою потерпілої ОСОБА_4 від 01 березня 2023 року до ЄРДР не вносились та повідомлення заявниці не надсилалось. За таких обставин, адвокат просив внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 , надати відповідний витяг і пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також розпочати досудове розслідування та допитати ОСОБА_4 для надання додаткових відомостей щодо скоєних кримінальних правопорушень.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, на електронну пошту надійшли заперечення старшого детектива НАБУ ОСОБА_9 , відповідно до яких 01 березня 2023 року за вх. Г-2883 до НАБУ надійшла заява ОСОБА_4 щодо можливих протиправних дій з боку керівників і службових осіб Державного агентства України з питань кіно та Міністерства культури та інформаційної політики України. Цього ж дня детективом проводилося опитування ОСОБА_4 стосовно викладених у її заяві відомостей, однак додаткової конкретної інформації, окрім вказаної у самій заяві, вона не надала. Крім того зазначено, що на час підготовки заперечень відбувається перевірка викладених у заяві фактів в порядку ст.15 Закону України «Про звернення громадян», за результатами якої буде прийнято рішення відповідно до чинного законодавства у встановлений строк, про що буде повідомлено заявника. При цьому, у наявних матеріалах звернення, ще до завершення його розгляду, відсутні будь-які об`єктивні фактичні дані, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення службовими особами Державного агентства України з питань кіно та Міністерства культури та інформаційної політики України ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 369, 368, 366, 211, 210, 172, 175 КК України, оскільки більшість описаних у заяві обставин несуть в собі не кримінальний характер, а цивільно-правові (адміністративні, господарські) спори. Крім того, заявником безпідставно, за твердженням детектива, вказується про отримання та надання неправомірної вигоди службової особи, що ґрунтується також лише на припущеннях, натомість зазначені у зверненні обставини та обґрунтування можуть вказувати лише на незгоду із управлінською діяльністю службових осіб Державного агентства України з питань кіно стосовно ДП «Національний центр Олександра Довженка».

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя зазначає про наступне.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Зі змісту ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 у своїй заяві до НАБУ визначає попередню кваліфікацію кримінальних правопорушень (ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 210, ч. 2 ст. 211, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 175 КК України), слідчий суддя вважає за можливо дослідити її положення та надати власну оцінку повідомленої нею інформації.

У своїй заяві про злочин від 01 березня 2023 року ОСОБА_4 вказує на те, що працює у Довженко-Центрі з 2016 року на посадах менеджера з освітніх програм відділу виставкових і освітніх програм, начальника відділу виставкових проектів та освітніх програм, директора керівника Музею кіно та у березні 2021 року взяла участь у конкурсі на посаду генерального директора ДП «Національний центр Олександра Довженка», за результатами якого її оголошено переможцем, однак Міністр культури та інформаційної політики відмовився укладати з нею трудовий договір, посилаючись на подану одним з кандидатів скаргу, при цьому поклав на неї виконання обов`язків генерального директора цього державного підприємства з 19 квітня 2021 року. За таких, на думку ОСОБА_4 , зловживань Міністра та інших службових осіб Міністерства на користь третіх осіб протягом 23 місяців не виконуються її конституційні права щодо призначення на посаду керівника державного закладу культури за результатами проведеного конкурсу та безпідставно не виплачується заробітна плата та інші види грошового утримання. Завдані збитки, за твердженням ОСОБА_4 , складають понад 40 тисяч грн на місяць. Зазначено також, що, з метою тиску на ОСОБА_4 , одним із учасників конкурсу було подано «штучну» позовну заяву про визнання цього конкурсу недійсним, у якому не відбулося жодного судового засідання протягом майже двох років. Крім того, у заяві ОСОБА_4 описала обставини протидії, на її думку, керівників Державного агентства з питань кіно на чолі з головою, першим заступником та заступником голови належній оцінці майна Довженко-Центру та фальсифікації перевірок; зловживань з боку вказаних осіб з метою відчуження майна на користь третіх осіб, у тому числі пов`язаних з одним із керівників ОПЗЖ, народним депутатом України ОСОБА_10 , а також щодо видання ними нормативно-правових актів, що збільшують витрати бюджету всупереч закону та надання ними неправомірної вигоди члену Ради з державної підтримки кінематографії ОСОБА_11 .

Втім, на думку слідчого судді, викладені у заяві ОСОБА_4 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявниці відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які вона зазначає у своїй заяві. При цьому, у заяві не наведено будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а заявниця лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених нею у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 01 березня 2023 року, відсутні, а тому в задоволенні таких її вимог слід відмовити.

Додатково необхідно зазначити, що за допомогою кримінального провадження не можуть досягатися інші завдання, ніж визначені ст.2 КПК України, а тому питання відмови в укладенні контракту, незгода з призначенням на посаду тощо необхідно розглядати в судах господарської та цивільної юрисдикції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1