єдиний унікальний номер справи 546/155/23
номер провадження 1-кп/546/54/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000327, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братулени Ниспоренського району Республіка Молдова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 02 вересня 2017 року, близько 03 год., поблизу с. Фрунзівка Решетилівського району Полтавської області, діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав, нарвавши стебла з листям та верхівками дикоростучої коноплі, які поклав до власної дорожньої сумки. У подальшому, придбані стебла із листям та верхівками коноплі, зберігаючи при собі, приніс до смт. Решетилівка Полтавської області, де 02.09.2017 року був зупинений працівниками поліції.

02.09.2017 року, у період часу із 05 год. 20 хв. до 06 год. 03 хв., із письмового дозволу ОСОБА_4 , по вулиці Великотирнівській у смт. Решетилівка Полтавської області, був проведений огляд його речей, під час якого у сумці було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, що складається із тонких стебел, листя, верхівок, яка відповідно до висновку судової хімічної експертизи № 2690 від 05.09.2017 року, має морфологічні ознаки, характерні для рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який віднесений до особливо - небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою в перерахунку на суху речовину 114,399 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, для власних потреб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

03.02.2023 під час досудового розслідування між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000327 від 02.09.2017, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість під час розгляду даного кримінального провадження у суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в межах підозри, пред`явленої 03.02.2023.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме щире каяття, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Окрім того в угоді зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_4 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_4 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений та захисник.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити. Зазначив, що угоду укладено з дотримання норм КПК України. Зауважив, що в даному кримінальному провадженні були перервані строки давності з огляду на вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення 22.07.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України, у якому до даного часу вирок не постановлений, а також перебіг давності зупинявся, так як обвинувачений ухилявся від суду та досудового розслідування внаслідок чого двічі оголошувався у розшук. Тому підстави для застосування ст. 49 КК України відсутні. Також зазначив, що штраф сторонами угоди визначено відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, а не на момент укладення угоди, оскільки розмір штрафу законодавцем було підвищено, що не має зворотньої сили з огляду на норми КК України. Просив вирішити питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 03.02.2023. Підтверджує всі обставини скоєного в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Зазначив, що у 02.09.2017 нарвав в с. Фрунзівка Решетилівського району Полтавської області стебла з листям та верхівками дикоростучої коноплі, поклавши їх до власної дорожньої сумки та переніс їх до смт. Решетилівка Полтавської області. 02.09.2017 був зупинений працівниками поліції та з його дозволу по вул. Великорнівській у смт. Решетилівка був проведений огляд його речей під час якого було виявлено та вилучено рослини нарваної ним коноплі. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 03 лютого 2023 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Окрім того підтвердив, що після даного кримінального правопорушення, у 2019 році ним було скоєно нове кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, вирок у якому до даного часу не постановлений, а також те, що він двічі перебував у розшуку, так як ухилявся від суду та досудового розслідування. Також зазначив, що взмозі сплатити штраф та перешкоди у невиконанні умов угоди відсутні.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення. Зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та міра покарання визначена з урахуванням норм КК України. Погодився, що за обставин даного кримінального провадження відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відповідальності за спливом строків давності, тому не заявляє відповідного клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків.Органами досудового розслідування його дії за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано вірно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Обвинувачений та прокурор цілком розуміють обмеження права на оскарження вироку у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Із досліджених доказів судом достовірно встановлено, що після даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 22.07.2019 було вчинено нове кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, за яким на момент розгляду справи не постановлений, тобто згідно з ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності перервався. Окрім того, обвинувачений у даному кримінальному провадженні ухилявся від суду та досудового розслідування, внаслідок чого двічі оголошувався в розшук, тобто з огляду на ч. 2 ст. 49 КК України строк давності зупинявся. При цьому враховуючи зазначені обставини правила ч. 2 ст. 49 КК України щодо застосування визначеного п`ятирічного строку з моменту вчинення кримінального проступку не підлягають застосуванню, оскільки зазначений строк на момент розгляду справи не сплинув.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, за медичною допомогою до лікаря нарколога не звертався, перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак згідно висновку психіатричної експерти є осудним, щиро розкаявся у скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Сторонами угоди узгоджено міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення 02.09.2017) санкція даної частини передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

На момент укладення угоди у кримінальному провадженні санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином законодавцем посилено кримінальну відповідальність у виді штрафу.

Отже, застосуванню підлягає норма закону про кримінальну відповідальність, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, який встановлений Кримінальним Кодексом України з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі постанов про призначення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 05.09.2017 експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу за № 2690. Розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, становить 593,22 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановою слідчого від 11.09.2017 приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщено до камери зберігання речових доказів.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 03 лютого 2023 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 593,22 грн (п`ятсот дев`яносто три гривні 22 копійки).

Речові докази по справі, а саме:

- наркотичний засіб канабіс вагою 114,399 г, вилучений у ОСОБА_4 в ході огляду його особистих речей, знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1