Справа №:755/3231/23
Провадження №: 1-кс/755/607/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей, документів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 30.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ та можливість вилучення речей та документів, з можливістю вилучення оригіналів документів щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.10.2020, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), зареєстрованому в реєстрі за № 903, що перебувають у її володінні.

Мотивуючи клопотання, прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , посилається на те, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000064 від 30.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході його здійснення встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , відповідно до ордеру № 127159, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 13.02.1970 надана ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_8 .

За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_2 № 101-4991/01 від 15.07.2021 квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно розпорядження комітету по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва від 19.07.1993 року, № 2956-Ж «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1 » на ОСОБА_7 (свідоцтво про право власності від 19.07.1993).

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі заяви ОСОБА_7 про оформлення дубліката свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видано наказ № 43/2956-Д від 12.06.2017 року, «Про оформлення дубліката свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_4 » та видано дублікат свідоцтва про право власності.

Відомості про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло відображено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до сформованої фахівцем ІНФОРМАЦІЯ_4 довідки № 89399281 від 13.06.2017 року.

У подальшому, на підставі інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 № 423/21/2-09 від 15.02.2021 року, ОСОБА_7 та її син ОСОБА_9 зняті з реєстрації місця проживання 25.02.2021 року, у зв`язку з їх смертю.

За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_6 № 177/21.2-09 від 13.06.2021 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 20.03.2020 року, загинули, внаслідок контакту з димом.

У подальшому встановлено, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.10.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54583925 від 15.10.2020 року, відповідно до якого власником квартири АДРЕСА_1 стала ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Реєстрація права власності на вказану квартиру відбулася на підставі договору дарування квартири, серії та номер 206 від 20.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , текст якого виконано на бланку ВММ № 650605.

Відповідно до п. 3 цього договору, квартира, що відчужується належить ОСОБА_7 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва від 19.07.1993 року, на підставі наказу № 2643, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7 та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 29.07.1993 року, за реєстровим № 845 в реєстровій книзі № д25-139.

У подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 22.10.2020року, укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 придбав спірну квартиру.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за № 903.

Перехід права власності зареєстровано від ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відображено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У подальшому, 29.01.2021 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 72.

Разом з тим, 20.01.2010 року, дарування квартири не могло відбутися, оскільки 31.05.2017 року, ОСОБА_7 зверталася із заявою про оформлення дубліката свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто станом на час ніби то укладення договору дарування була її дійсним власником, що також підтверджується інформацією Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Так, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Ця правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.01.2020 року, у справі № 910/10987/18, від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.

Таким чином, сама по собі державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна не може підтверджувати набуття права власності на них.

Крім того, ч. 2 ст. 10 Закону, визначені повноваження державного реєстратора, до яких зокрема належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.

За ч. 4 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Крім того, відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, на відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носії інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником (абз.1 п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, станом на час нібито укладення договору дарування від 20.01.2010 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрованого в реєстрі за № 206, відомості по якому внесені до Державного реєстру речових прав приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб здійснювалася в порядку, визначеному Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 09.06.1998 № 121.

Пунктом 1.5. зазначеної Інструкції, визначено, що державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Аналогічні норми містились у Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, яким визначено, що державна реєстрація прав, в тому числі станом на 20.01.2010, проводилася реєстраторами бюро технічної інвентаризації.

В порушення вищезгаданих норм Закону, Інструкції та Положення державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , під час прийняття рішення індексний номер 54583925 від 15.10.2020 року, про відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на квартиру АДРЕСА_1 не вчинено дій щодо отримання інформації від органів, установ, організацій, які до 01.01.2013 року, проводили оформлення та/або реєстрацію прав (органи бюро технічної інвентаризації).

При цьому, відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради « ІНФОРМАЦІЯ_8 » № 062/14-9083 (И-2021) від 20.07.2021 первинна реєстрація права власності на кв. АДРЕСА_1 проведена та зареєстрована за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.07.1993 року.

Інших дій щодо переходу чи реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , Київське міське бюро технічної інвентаризації не здійснювало.

Так, за нормами ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Враховуючи, що Комунальним підприємством Київської міської ради « ІНФОРМАЦІЯ_8 » державна реєстрація права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 в установленому законом порядку не проводилась, отже право власності у жодної фізичної чи юридичної особи, відповідно до положень ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України не виникло, а тому ніхто не мав права розпоряджатись нею у подальшому.

З викладеного вбачається, що державним реєстратором -приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , в порушення установленого законом порядку та всупереч передбаченій процедурі державної реєстрації речових прав прийнято протиправне рішення про відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження у державній реєстрації прав та їх обтяжень має бути відмовлено.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 24 Закону, встановлено, що державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав, якщо заяву про державну реєстрацію прав подано неналежною особою та подані документи не відповідають вимогам встановленим цим Законом.

Враховуючи викладене, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , на підставі п.2 та 3 ч. 1 ст. 24 Закону зобов`язана була прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Так, при проведенні досудового слідства, виникла необхідність у доступі до оригіналів документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

Зазначений тимчасовий доступ необхідний для призначення та проведення технічної експертизи документів.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, для проведення дослідження щодо встановлення факту внесення змін у первинний зміст документів надаються оригінали документів.

Згідно кримінального процесуального законодавства України порядок отримання доступу до документів передбачений ст. ст. 159-166 КПК України.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у досудовому розслідуванні.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000064 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України судове засідання проводиться без виклику осіб, у володінні яких знаходиться вищевказані документи, з наведених слідчим підстав.

В судове засідання прокурор, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду, не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до статті 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах належать, зокрема, відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Згідно п. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, що є необхідними для з`ясування всіх обставин справи у даному провадженні є потреба у наданні тимчасового доступу до документів.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі і документи перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_6 , а також те, що такі документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з урахуванням можливості використати як доказ відомості, що містяться у них і відсутність можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених речей і документів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131-132, 159-166, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Надати прокурорам Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 тимчасовий доступ з можливістю вилучення оригіналів документів щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.10.2020, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), зареєстрованому в реєстрі за № 903, що перебувають у її володінні.

Строк дії ухвали, не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Роз`яснити, особі, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, як володілець речей або документів, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Особа, яка зазначена в даній ухвалі слідчого судді, як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених речей і документів вказаній особі за умови пред`явлення копії цього судового рішення.

Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, або ж на вимогу останнього залишено копію вилучених документів.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: