У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2023 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-обвинуваченого за ч. 3 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.05.2023 включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та обмеженням у спілкуванні.

Зобов`язується не залишати місце проживання. Зазначає, що бажає допомагати своїй сім`ї. Запевняє, що не має наміру переховуватись від суду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, яке задоволено.

За висновком суду першої інстанції, є доведеним наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: ризик переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 . Інші запобіжні заходи, не зважаючи на існування соціальних зв`язків, матері, яка тимчасово проживає у м. Миколаєві, не зможуть запобігти доведеним ризикам, обставини існування яких виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 не подавав заяви про бажання брати участь в апеляційному розгляді, про дату та час розгляду апеляційної скарги повідомлений. Захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ці вимоги закону дотримані при розгляді клопотання.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 114-2, ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України, серед яких - у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого, та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в якому обвинувачується останній, обставини його вчинення, з огляду на введення воєнного стану, дійшов правильного висновку, що зазначене вказує на ризик втечі обвинуваченого на тимчасово непідконтрольну Україні територію. Тому є доведеними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені у клопотанні прокурора ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявність інших пом`якшуючих обставин, про які зазначив апелянт в апеляційній скарзі, не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3