Провадження №11-кп/801/860/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Морозівка Погребищенського району Вінницької області, українець, громадянина України, з вищою освітою, неодружений, військовослужбовець військово-медичного клінічного центру Центрального регіону № 30-PC, командир господарчого відділення господарчого взводу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України з призначенням йому покарання із застосування ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення військового звання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили ухвалено залишити тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 30 грудня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, будучи молодшим сержантом, проходячи військову службу за контрактом у військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону № 30-PC на посаді командира господарчого відділення господарчого взводу, в порушення вимог ст. ст. 3, 27, 65, 68 Конституції України, п. б ч. 1 ст. 6 Закону України «Основи законодавства України», ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 30 грудня 2020 року , у період часу з 01 год. 48 хв. по 02 год. 03 хв., перебуваючи із ОСОБА_9 біля магазину «МІХ Маркет», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Дачна, 1 -А, у ході словесного конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, тримаючи у руці складаний ніж з двобічною заточкою леза, довжиною 9 см, із логотипом «GANZO», наніс ОСОБА_9 один ріжучий удар в тім`яну ділянку голови.
У подальшому, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , направився від вищевказаного магазину в сторону зупинки муніципального транспорту «вул. Дачна», приблизно о 02 год. 05 хв., знаходячись на вулиці, біля вказаної зупинки, що поблизу будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 89-А, між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 продовжився словесний конфлікт, у ході якого останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, тримаючи у руці складаний ніж з двобічною заточкою леза, довжиною 9 см, із логотипом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », наніс ОСОБА_9 одну різану рану обличчя, одну різану рану задньої поверхні шиї, одну різану рану пахвинної ділянки з ушкодженням плечової артерії та вени, а також не менше восьми ударів руками в область голови, тулуба і кінцівок потерпілого, після чого конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 був припинений і останній направився в сторону магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Дачна, 1 -А.
В результаті отримання тяжкого тілесного ушкодження у вигляді різаної рани правої пахвинної ділянки з ушкодженням плечової артерії та вени, яка ускладнилась гострою масивною крововтратою, ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 02 год. 36 хв., працівниками швидкої медичної допомоги констатовано смерть ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, в порядку ст.ст. 51, 54 КК України позбавити ОСОБА_7 військового звання молодшого сержанта.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у вироку судом неналежно надано оцінку обставинам, що обтяжують покарання, не враховано особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також безпідставно при призначенні покарання застосовано ст. 69 КК України. Зокрема, суд не взяв до уваги, що нанесення потерпілому тілесних ушкоджень відбувалось протягом кількох хвилин, домедичної допомоги потерпілому обвинувачений не надавав, не вчиняв дій, направлених на виклик швидкої медичної допомоги, після вчинення злочинних дій не повідомляв про обставини події до правоохоронних органів, вчиняв дії по приховуванню злочину. Зазначені у вироку пом`якшуючі покарання обставини ніяким чином не зменшують суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_7 дій.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненнями колегія суддів не знаходить.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє даний вирок у межах доводів апеляційних скарг.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, обґрунтовані, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, допустимих, достовірних та достатніх доказів та учасниками кримінального провадження не оспорюються.
Дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України судом кваліфіковані вірно.
Відповідно до усталеної судової практики, при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначене судом покарання повинно бути достатнім для виправлення засуджених і попередження вчинення ними нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався зазначених вимог.
Так, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом обґрунтовано визнано повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди, завданої злочином.
Обставиною, що обтяжує покарання, судом ураховано вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому судом враховано дані про особу ОСОБА_7 , якими є: позитивна характеристика за місцем служби, відсутність судимостей, перебування у складі сил та засобів, які залучались та брали участь у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань медичного забезпечення, участь у бойових діях, відсутність перебування на наркологічному та психіатричному обліках, також врахована думка потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати.
Ураховуючи викладене, суд дійшов вірного висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.
У кожному випадку застосування ст.69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Обґрунтовуючи необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, суд першої інстанції послався на вищеперераховані обставини, які пом`якшують покарання з урахуванням особи винного.
Отже, призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69КК України у виді 4 років позбавлення волі забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, відповідатиме вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображатиме співмірність злочину і кари, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість покарання, а відтак і про скасування вироку в цій частині і ухвалення нового вироку.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо позбавлення ОСОБА_7 військового звання також не заслуговують на увагу.
Так, відповідно ст. 54 КК України засудженаза тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавленаза вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Проте таке додаткове покарання не є обов`язковим і підстав для його призначення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4