Справа № 462/886/23
провадження 1-кс/462/279/23
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 400-1 КК України від 23.01.2023 року, -

встановив:

09.02.2023 року на адресу суду поштовим зв`язком надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей поданої нею заяви про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 400-1 КК України від 23.01.2023 року. В обгрунтування поданої скарги 23.01.2023 року звернулась до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ст. 400-1 КК України за фактом завідомо неправдивого повідомлення захисником суду щодо своїх повноважень на представлення її інтересів як обвинуваченої під час розгляду Галицьким районним судом м. Львова обвинувального акта у кримінальному провадженні, вирок в якому надалі постановою Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду від 03.11.2022 року скасовано з підстав порушення права на захист та здійснення її представництва як обвинуваченої адвокатом без повноважень, справу скеровано на новий розгляд. Згідно повідомлення про вручення поштових відправлень подана нею заява про вчинення кримінального правопорушення 26.01.2023 року вручена ВП № 1. Тобто, не пізніше 27.01.2023 року слідчий повинен повинен був внести відомості за заявою до ЄРДР, однак станом на 06.02.2023 року жодних повідомлень з ВП № 1 з приводу прийняття рішення за результатами процесуального рішення за її заявою не отримано. Просить скаргу задоволити, зобов`язати посадових осіб Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській областівнести відомості поданої нею заяви від 23.01.2023 року про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 400-1 КК України

Скаржник ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась, при цьому у тексті поданої нею скарги заявлено клопотання про проведення розгляду скарги за її відсутності, у зв`язку з чим, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без його участі.

Відділ поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, не забезпечив явку в судове засідання свого представника, що не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши наявні матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею із матеріалів скарги, 23.01.2023 року ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернулась до Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 400-1 КК України за фактом здійснення захисником ОСОБА_4 під час розгляду обвинувального акта щодо ОСОБА_3 у Галицькому районому суді м. Львова завідомо неправдивого повідомлення суду про наявність повноважень на її представництво як захисник не маючи таких повноважень.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення заяву ОСОБА_3 отримано Відділом поліції № 1 ЛРУП № 2 у Львівській області 26.01.2023 року.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України).

При цьому, як вбачається із аналізу змісту положення ст. 214 КПК частина перша зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема і ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, положення ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Поряд з цим, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

В свою чергу, слідчий суддя на етапі прийняття відповідними органами заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України не наділений повноваженнями давати оцінку змісту поданої заяви, у тому числі на предмет наявності чи відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п.4 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як встановлено слідчим суддею із матеріалів скарги ОСОБА_3 , Відділом поліції

№ 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області 26.01.2023 року отримано поштовим зв`язком заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 400-1 КК України, разом з тим, станом на день розгляду скарги, відомості щодо її прийняття та реєстрації, а також розгляду належним чином, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, уповноваженими особами Відділу поліції № 1 отриманої заяви про кримінальне правопорушення та повідомлення особи у передбаченому законодавством порядку про прийняте рішення за результатами перевірки такої заяви відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, беручи до уваги, що на момент розгляду скарги уповноваженою службовою особою Відділу поліції № 1 не надано слідчому судді доказів на спростування, викладених ОСОБА_3 у скарзі обставин щодо допущення бездіяльності шляхом невчинення дій у передбаченому ст. 214 КПК України порядку для розгляду його заяви про кримінальне правопорушення та неповідомлення особи про прийняте рішення за результатами розгляду даної заяви, зважаючи, що ст. 303 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею постановляється ухвала, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку допущено бездіяльність особою уповноваженою на розгляд заяви про кримінальне правопрушення, а тому скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язання уповноважених осіб ВП № 1 розглянути відповідно до порядку, передбаченого вимогами ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 400-1 КК України та повідомити належним чином особу про прийняте рішення за результатами розгляду її заяви.

Керуючись ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 400-1 КК України від 23.01.2023 року задоволити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській областірозглянути відповідно до вимог, передбачених ст. 214 КПК України, заяву ОСОБА_3 від 23.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 400-1 КК України та повідомити особу про прийняте рішення за результатами розгляду поданої нею заяви.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/886/23.

Слідчий суддя: ОСОБА_1