Справа № 194/1101/21
Провадження № 1-кп/185/179/23
У Х В А Л А

19 січня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 27 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 60 днів. На думку прокурора, лише запобіжний захід в виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченими можуть бути прийнято спроби переховування від суду, а також вони можуть перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити на цілодобовий домашній арешт, його захисник ОСОБА_7 також заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, ризики прокурором не доведені, та просив змінити на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити на цілодобовий арешт, його захисник ОСОБА_8 , також заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики на які послався прокурор, останнім не доведені, у ОСОБА_4 стійкі соціальні зв`язки, він є пенсіонером, у нього є донька, батьки та просив змінити на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити на домашній арешт, зазначивши, що на суди він з`являвся, на свідків тиску не чинив, його захисник ОСОБА_9 підтримав думку свого підзахисного, зазначивши, що ризики на які послався прокурор, останнім не підтверджені та просив змінити на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Суд, заслухавши думки учасників стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою приходить до такого.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченимОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 закінчується 26 січня 2023 року, по суті кримінальне провадження за обвинуваченням останніх до даної дати розглянуто не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні декількох епізодах, що підтверджує наявність цього ризику.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні декількох епізодах, що підтверджує наявність цього ризику.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений і вважається раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні декількох епізодах, що підтверджує наявність цього ризику.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ризики, що обвинувачені будуть переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, знайшли свого підтвердження. А тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам, також наявні обставини свідчать, що заявлені ризики не зменшилися.

Обраний обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів.

Суд, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю відмовити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю відмовити.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів до 19 березня 2023 року включно.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів до 19 березня 2023 року включно.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів до 19 березня 2023 року включно.

Строк дії ухвали до 19 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, захисником, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1