Справа №345/173/20
Провадження № 1-кп/345/38/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю : секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальне провадження № 0000228 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта вища, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого менеджером «Агродар Еко», ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого, громадянина України, за ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, освіта середня, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, ІПН НОМЕР_2 , згідно ст.89 КК України, раніше не судимого, громадянина України, за ч.2 ст.189, ч.2 ст.355 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_4 , освіта середня спеціальна, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, особу з інвалідністю 3-ї групи, ІПН НОМЕР_3 , раніше судимого 12.02.2019 Калуським міськрайонним судом за ч.1 ст.289 КК України, громадянина України, за ч.2 ст.355 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

на розгляд суду поступило кримінальне провадження № 0000228 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.189, ч.4 ст.189 КК України та ОСОБА_9 за ч. 4 ст.189 КК України.

Після допиту учасників кримінального провадження та дослідження доказів у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст. 338 КПК України, прокурором було змінено обвинувачення та пред`явлено ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч.2 ст.355 КК України, а ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, про що учасники кримінального провадження повідомлені належним чином та потерпіла ОСОБА_11 і обвинувачені не заперечили щодо зміненого обвинувачення.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 ухвалою Калуського міськрайонного суду від 22.12.2022 виділено в окреме провадження та судове провадження зупинено.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив організацію вимагання, тобто вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинену за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 вчинив: вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинену за попередньою змовою групою осіб; примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_9 вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_12 вчинене при наступних обставинах:

Так, на початку лютого 2019 року, більш точну дату під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення внаслідок вчинення злочинних дій, вирішив організувати вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , шляхом залучення до вимагання групи сторонніх осіб, які шляхом погроз із застосування насильства до ОСОБА_13 повинні здійснити вимогу передачі грошових коштів у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень ОСОБА_7 .

З метою реалізації своїх злочинних намірів, що полягали у спрямуванні, об`єднанні та координуванні зусиль інших осіб на вчинення задуманого ОСОБА_7 злочину, останній звернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_8 та ОСОБА_10 здійснити виплату невстановленої суми грошових коштів, за виконання вимагання.

У подальшому, 16.03.2019, близько 17 год 00 хв, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з відома та згоди ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, прибули на роздоріжжя дороги Калуш-Бурштин-Івано-Франківськ, що в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області, де на той час знаходився ОСОБА_13 , про зустріч з яким ОСОБА_8 напередодні домовився в ході телефонної розмови. Перебуваючи в салоні вказаного автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи з відома та згоди ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, вимагали передати грошові кошти у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень у потерпілого ОСОБА_13 , як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 , підтверджуючи реальність своїх погроз ОСОБА_8 вдарив правою рукою (на відмашку) ОСОБА_13 в область грудей.

Продовжуючи свої злочинні дії, організовані ОСОБА_7 та скеровані на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 13.04.2019, близько 14 год 30 хв, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , у присутності ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи на перехресті вулиць Калуська-Шухевича, що в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області, біля автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_4 зустрілись з ОСОБА_13 , про зустріч з яким ОСОБА_8 напередодні домовився в ході телефонної розмови. Перебуваючи біля вказаного автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи з відома та згоди, а також в присутності ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, вимагали передати грошові кошти у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень у потерпілого ОСОБА_13 як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 . В ході зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зменшили суму незаконної вимоги грошових коштів у ОСОБА_13 з 120 000 (сто двадцяти тисяч) гривень до 80 000 (вісімдесяти тисяч) гривень.

27 квітня 2019 року, у період часу із 11 год 00 хв по 12 год 00 хв, перебуваючи на роздоріжжі дороги Львів-Калуш-Івано-Франківськ в м. Бурштин, Галицького району Івано-Франківської області ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 зі згоди та відома ОСОБА_7 , вимагав у ОСОБА_13 передати грошові кошти у сумі 80 000 (вісімдесять тисяч) гривень.

При цьому, в період часу з лютого місяця 2019 по травень місяць 2019 року, діючи згідно єдиного злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , систематично по телефону, вимагали у ОСОБА_14 передати їм попередньо обумовлені грошові кошти у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень та 80 000 (вісімдесять тисяч) гривень, при цьому погрожуючи фізичною розправою, в разі неповернення неіснуючого боргу.

Кримінальні правопорушення ОСОБА_8 вчинив при наступних обставинах:

Так, на початку лютого 2019 року, більш точну дату, та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення, внаслідок вчинення злочинних дій, вирішив організувати вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 шляхом залучення до вимагання групи сторонніх осіб, які шляхом погроз із застосування насильства до ОСОБА_13 повинні здійснити вимогу передачі грошових коштів у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень для ОСОБА_7 .

З метою реалізації своїх злочинних намірів, що полягали у спрямуванні, об`єднанні та координуванні зусиль інших осіб на вчинення задуманого ОСОБА_7 злочину, останній звернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_8 та ОСОБА_10 здійснити виплату невстановленої суми грошових коштів як винагороди за виконання вимагання.

У подальшому, 16.03.2019, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з відома та згоди ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, прибули на роздоріжжя доріг Калуш-Бурштин-Івано-Франківськ, що в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області, де на той час знаходився ОСОБА_13 , про зустріч з яким ОСОБА_8 напередодні домовився в ході телефонної розмови. Перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи з відома та згоди ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, вимагали у потерпілого ОСОБА_13 передати грошові кошти в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 . Підтверджуючи реальність своїх погроз, ОСОБА_8 вдарив правою рукою (на відмашку) ОСОБА_13 в область грудей.

Продовжуючи свої злочинні дії, організовані ОСОБА_7 та скеровані на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 13.04.2019, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , у присутності ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи на перехресті вулиць Калуська-Шухевича, що в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області, біля автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_4 зустрілись з ОСОБА_13 , про зустріч з яким ОСОБА_8 напередодні домовився в ході телефонної розмови. Перебуваючи біля вказаного автомобіля, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи з відома та згоди, а також у присутності ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, вимагали передати грошові кошти у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень у потерпілого ОСОБА_13 як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 . В ході зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зменшили суму незаконної вимоги грошових коштів у ОСОБА_13 з 120 000 (сто двадцяти тисяч) гривень до 80 000 (вісімдесяти тисяч) гривень.

У подальшому, 27 квітня 2019 року, у період часу із 11 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., перебуваючи на роздоріжжі доріг Львів-Калуш-Івано-Франківськ в м. Бурштин, Галицького району Івано-Франківської області ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 зі згоди та відома ОСОБА_7 , вимагав у ОСОБА_13 передати грошові кошти у сумі 80 000 (вісімдесять тисяч) гривень.

При цьому, в період часу з лютого місяця 2019 року по травень місяць 2019 року, діючи згідно єдиного злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , систематично по телефону, вимагали у ОСОБА_14 передати їм попередньо обумовлені грошові кошти у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень та 80 000 (вісімдесять тисяч) гривень, при цьому погрожуючи фізичною розправою, в разі неповернення неіснуючого боргу.

Крім того, 1 жовтня 2018 року ОСОБА_9 позичив ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 121 тис. доларів США, які остання зобов`язалась повернути до 31.12.2018 про що написала розписку.

Однак, ОСОБА_11 свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів, ОСОБА_9 , тобто цивільно-правове зобов`язання, у зазначений час не виконала.

У зв`язку з цим ОСОБА_9 , вирішив примусити ОСОБА_11 до виконання цивільно-правового зобов`язання, для чого вирішив залучити ОСОБА_8 , який у свою чергу з метою досягнення злочинної мети, з відома і згоди ОСОБА_9 , залучив, особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 упродовж лютого-серпня 2019 року спільно із ОСОБА_9 та упродовж червня-серпня 2019 року спільно із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, неодноразово, за допомогою засобу стільникового зв`язку (мобільного телефону), погрожували ОСОБА_11 заподіяти тяжкі тілесні ушкодження задля примушування її до виконання цивільно-правових зобов`язань.

З метою реалізації своїх злочинних дії, спрямованих на примушування до виконання цивільно-правових відносин ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 05.08.2019, близько 14 год. 00 хв., прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_4 , де на той час перебувала потерпіла.

Продовжуючи реалізацію своїх протиправних дій, ОСОБА_8 того ж дня, близько 14 год. 40 хв., діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, із погрозою заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_4 , примушували ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме, передачі грошових коштів в сумі 70 000 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 05.08.2019, становить 1 787 100 грн.

ОСОБА_11 , сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, як реальні, погодилася частково виконати свої цивільно-правові зобов`язання перед ОСОБА_9 та повернути частину грошей в сумі 10 000 доларів США.

16 серпня 2019 року ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з метою завершення свого злочинного умислу, щодо примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_11 поєднаного із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» білого кольору, номерний знак НОМЕР_5 , приїхали до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що по АДРЕСА_6. Зустрівшись там з ОСОБА_11 , яка, сприймаючи погрози заподіяння тяжких тілесних ушкоджень як реальні, передала їм купюри ззовні схожі на банкноти номіналом 100 доларів США у розмірі 9 800 доларів США та 200 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 16.08.2019, становить 5 064 грн.

ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 1 жовтня 2018 року ОСОБА_9 позичив ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 121 тис. доларів США, які остання зобов`язалась повернути до 31.12.2018 про що написала розписку.

Однак, ОСОБА_11 свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів, ОСОБА_9 , тобто цивільно-правове зобов`язання, у зазначений час не виконала.

У зв`язку з цим ОСОБА_9 , вирішив примусити ОСОБА_11 до виконання цивільно-правового зобов`язання, для чого вирішив залучити ОСОБА_8 , який у свою чергу з метою досягнення злочинної мети, з відома та згоди ОСОБА_9 , залучив, особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

З метою повернення позичених грошових коштів ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 , упродовж лютого-серпня 2019 року, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом спрямованими на примушування ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових зобов`язань, неодноразово погрожували останній заподіяти тяжкі тілесні ушкодження.

З метою реалізації своїх злочинних дії, спрямованих на виконання потерпілою цивільно-правових зобов`язань спільно із ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 05.08.2019, близько 14 год. 00 хв., прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_4 , де на той час перебувала ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізацію своїх протиправних дій, ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, того ж дня, близько 14 год. 40 хв., із погрозою заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_4 , примушували ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме, передачі грошових коштів в сумі 70 000 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 05.08.2019, становить 1 787 100 грн.

ОСОБА_11 , сприймаючи погрози ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, як реальні, погодилася частково виконати свої цивільно-правові зобов`язання перед ОСОБА_9 та повернути частину грошей в сумі 10 000 доларів США.

16 серпня 2019 року ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , з метою завершення свого злочинного умислу, щодо примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_11 поєднаного із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» білого кольору, номерний знак НОМЕР_5 приїхали до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що по АДРЕСА_6. Зустрівшись там з ОСОБА_11 , яка, сприймаючи погрози заподіяння тяжких тілесних ушкоджень як реальні, передала їм купюри ззовні схожі на банкноти номіналом 100 доларів США у розмірі 9 800 доларів США та 200 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 16.08.2019, становить 5 064 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні вину визнав повністю та вказав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення в період часу та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти його волі, врахувати, що він усвідомив, що вчинив неправильно, став на шлях виправлення, а також врахувати наявність на утриманні неповнолітньої дитини та того, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягався.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях вину визнав повністю та вказав, що кримінальні правопорушення вчинив в період часу та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та призначити покарання із застосуванням ст..69 КК України, а також просив врахувати його стан здоров`я та те , що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, та що потерпіла не наполягає на суворому покаранні.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та також вказав, що кримінальне правопорушення вчинив в період часу та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі, врахувати, що він став на шлях виправлення, обіцяв, що більше такого не повториться, а також просив врахувати те, що він є особою з інвалідністю та має на утриманні неповнолітню дитину.

Потерпілий ОСОБА_13 подав до суду заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі.

Потерпіла ОСОБА_11 подала заяву до суду, в якій вказує, що змінене обвинувачення підтримує, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, а розгляд справи просить слухати без її участі.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,, які повністю визнали свою вину у вчиненому і не бажають досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та захисники не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.27, ч. 2 ст.189 КК України, як організація вимагання, тобто вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинених ним кримінальних правопорушеннях у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 с.189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ч.2 ст.355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я, та те, що ОСОБА_7 на «Д» обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та праці, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що « особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України - 4 роки позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, думку самого обвинуваченого, який просив суворо не карати та не позбавляти його волі, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання зазначене в санкції відповідної статті КК України, а саме покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак з врахуванням особи винного, а саме того, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та місце праці, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, а також з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин таких як: щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, відсутності тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідатиме також принципу співмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я та те, що ОСОБА_8 на «Д» обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, на утриманні у нього знаходиться неповнолітня дитина, згідно ст.89 КК України, раніше не судимий.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що « особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень , особу обвинуваченого ОСОБА_8 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 189 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 1 рік 6 місяців обмеження волі, за ч.2 ст.355 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 1 рік обмеження волі; на підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання - 1 рік 6 місяців обмеження волі та відповідно до ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з розрахунку, що 1 дню позбавлення волі, відповідають 2 дні обмеження волі; думку захисника та самого обвинуваченого, які просили суворо не карати та призначити остаточне покарання із застосуванням ст.69 КК України, а саме у вигляді обмеження волі, позицію потерпілої, яка при призначенні покарання покладалася на розсуд суду, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків внаслідок кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема вік обвинуваченого, стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, визнання вини, щирого каяття, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і впливають на пом`якшення покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та те, що потерпіла на суворому покаранні не наполягає, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, однак вважає можливим застосувати до ОСОБА_8 норми ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 189 КК України та ч.2 ст.355 КК України, а саме у вигляді обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_8 слід призначити остаточне покарання у вигляді обмеження волі.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідатиме також принципу співмірності конкретних злочинних діянь, вчинених ним, з покаранням призначеним останньому.

ОСОБА_8 був затриманий 17.08.2019 (т. 3 а.с.78-81) та 19.08.2019 застосовано запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави (т.1 а.с.52-55). В подальшому термін тримання під вартою неодноразово продовжувався судом. Крім того, ухвалою суду від 05.03.2020 ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід тримання під вартою та визначено розмір застави (т.1 а.с.91-95). Тобто в рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_8 застосовувались заходи попереднього ув`язнення.

02.04.2020 ОСОБА_8 звільнений з-під варти, у зв`язку з внесенням застави (т.1 а.с.104) та відносно нього продовжив діяти запобіжний захід застава.

Заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що становить 252 240 грн., яка внесена за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно квитанції № 0.0..1 від 31.03.2020, та знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Івано-Франківській області, слід повернути заставодавцю ОСОБА_15 , після набрання вироком законної сили

Запобіжний захід ОСОБА_8 - заставу - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я та те, що ОСОБА_9 на «Д» обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є особою з інвалідністю 3-ї групи.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що « особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 355 КК України - 3 роки позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, думку захисника та самого обвинуваченого, які просили суворо не карати та не позбавляти обвинуваченого волі, позицію потерпілої щодо міри покарання, яка при призначенні покарання покладалася на розсуд суду, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що ОСОБА_9 слід призначити покарання зазначене в санкції ч.2 ст.355 КК України, а саме покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак з врахуванням особи винного, а саме того, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, є особою з інвалідністю 3-ї групи, а також з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин таких як: щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, відсутності тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та того, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідатиме також принципу співмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн., яка внесена за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно квитанції № ПН1087165 від 20.08.2019, та знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Івано-Франківській області, слід повернути заставодавцю ОСОБА_16 , після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 - заставу - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку.

Арешт майна слід скасувати після набрання вироком законної сили.

Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 373, 374, 376, 377 КПК України, ст. ст. 50, 65, 69, 70, 72, 75, 76 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 2 ст.189 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки .

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч.2 ст.355 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.189 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, - 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі;

- за ч.2 ст.355 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 - 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 17.08.2019, зарахувавши відповідно до вимог ч.ч.1, 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 17.08.2019 по 02.04.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст. 72 КК України від відбування покарання у зв`язку із його відбуттям.

Запобіжний захід ОСОБА_8 заставу залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що становить 252 240 грн. , яка внесена за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно квитанції № 0.0..1 від 31.03.2020 , та знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Івано-Франківській області, повернути заставодавцю ОСОБА_15 , після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_9 заставу залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн., яка внесена за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно квитанції № ПН1087165 від 20.08.2019, та знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Івано-Франківській області, повернути заставодавцю ОСОБА_16 , після набрання вироком законної сили

Речові докази:

-транспортний засіб марки Мерседес Бенц Е 200, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 (постанова про визнання речовим доказом від 17.09.2019 т.3 а.с.41), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_17 , повернути ОСОБА_17 , жительці АДРЕСА_5 ;

-мобільний телефон марки «iPhone7 Plus» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_7 (постанова про визнання речових доказів від 17.08.2019 т.3 а.с.91), який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУ НП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_9 ;

-грошові кошти (грошові купюри) в загальній сумі 10 000 дол. США, які знаходяться в поліетиленовому пакеті (файлі) ( постанова про визнання речовим доказом від 17.08.2019 т.3 а.с.52), який зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути ВБКОЗ УСБУ в Івано-Франківській області.

-мобільний телефон марки Самсунг чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , із сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 , та мобільний телефон марки Самсунг сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ( постанова про визнання речовим доказом від 17.08.2019 т.3 а.с.52) , які зберігаються в камері схову відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_8 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 на автомобіль марки Мерседес Бенц Е200 н.з. НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 на автомобіль Мерседес Бенц н.з. НОМЕР_15 , банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_16 , банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_17 , мобільний телефон марки Нокіа 1101 ІМЕІ НОМЕР_18 , мобільний телефон марки Нокіа 1053 ІМЕІ НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , мобільний телефон iPhone ІМЕІ НОМЕР_21 , мобільний телефон без назви з маркувальним позначенням «М», футляр матерчатий із металево пластиковими деталями, ключ від автомобіля з емблемою автомобіля марки Мерседес Бенц, пару автомобільних номерних знаків НОМЕР_15 , клаптик паперу із записами (постанова про визнання речовим доказом від 17.09.2019 т.3 а.с.62), які знаходяться на зберіганні в камері схову відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_18 ;

-карту «Приватбанк» універсальна з номером НОМЕР_22 , картку «Приватбанк» для виплат з номером НОМЕР_23 , картку «Приватбанк» для виплат з номером НОМЕР_24 , мобільний телефон марки FLY ІМЕІ НОМЕР_25 , НОМЕР_26 із сім картою оператора мобільного зв`язку Beeline мобільний телефон марки Нокіа 1112 ІМЕІ НОМЕР_27 без сім картки (постанова про визнання речовим доказом від 17.08.2019 т.3 а.с.77), які знаходяться на зберіганні в камері схову відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_9 ;

-зразок спеціальної хімічної речовими «Промінь-1», упакований в спец пакеті № 2389247 (постанова про визнання речовим доказом від 18.10.2019), який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, знищити;

-DVD-R диск PHILIPS із аудіо записами телефонних розмов абонента під назвою «ОСОБА_20» . мобільний номер НОМЕР_10 та абонента під назвою «ОСОБА_19» мобільний телефон номер НОМЕР_28 (постанова про визнання речовим доказом від 14.08.2019 т. 2 а.с.201), який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-оригінал розписки від 01.10.2018, написану ОСОБА_11 про отримання від ОСОБА_9 у борг грошових коштів в сумі 121 000 дол. США (постанова про визнання речовим доказом від 22.10.2019 т.4 а.с.14), яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_9 , ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20.08.2019, а саме на мобільний телефон марки «iPhone7 Plus» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_7 (т.3 а.с.90), скасувати після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , не працюючого, ІПН НОМЕР_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_4 , не працюючого, особи з інвалідністю 3-ї групи, ІПН НОМЕР_3 , в солідарному порядку 1570,10 грн. за проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/109/20-211МРВ/19 від 16.10.2019 (т.3 а.с.191) та 4867,00 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1662/1742/1749/19-28 від 11.10.2019 (т.4 а.с.1).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: