Справа № 462/6936/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000888 від 04.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

01 листопада 2022 року близько 14:00 год. ОСОБА_4 знаходячись поруч із четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, під час розпивання спиртних напоїв, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , який відійшов в сторону, щоб справити свої природні потреби, таємно викрав із лавки мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 чорного кольору вартістю 3237 грн., в силіконовому чохлі чорного кольору вартістю 151,20 грн, а також наручний годинник торгової марки «Луч» золотистого кольору із металевим ремінцем золотистого кольору вартістю 500 грн., які були залишені потерпілим ОСОБА_6 та належали йому. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 888,2 грн.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (із змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом україни від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ), у зв`язку із збройною агресією російської федерації на території України з 05:30 год 24.02.2022 введено воєнний стан, який на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжений з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що в день та час зазначений в обвинувальному акті він зустрівся із потерпілим біля будинку, де проживає ОСОБА_4 . Надалі у товаристві ще одного знайомого вони розпивали спиртні напої та коли потерпілий відійшов у своїх потребах, обвинувачений забрав та поклав собі у кишеню його мобільний телефон та годинник, які ОСОБА_6 залишив на лавці. Повернувшись потерпілий запитував про своє майно, однак ОСОБА_4 повідомив, що нічого не знає. Після того, як на місце події прийшли працівники поліції, обвинувачений добровільно видав викрадене. Зазначив також, що планував самостійно повернути потерпілому телефон та годинник. Щиро кається у вчиненому. Вважає, що таке більше не повториться.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого ОСОБА_4 та передбачена ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому заподіяна матеріальна шкода у розмірі 3 888, 20 грн.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який усвідомив суспільну небезпеку вчинених ним злочинів, беззаперечно визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно непрацевлаштований, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, не є військовослужбовцем строкової служби, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Разом з тим, суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування призначеного йому покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у розмірі 280 грн. за проведення судової-товарознавчої експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний обвинуваченому в даному кримінальному провадженні, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 280 (двісті вісімдесят) гривень.

Речові докази:

-мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, в чорному силіконовому чохлі без сім-картки, який поміщений в спецпакет №PSP1366051, а також годинник золотого кольору марки ЛУЧ повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 08.11.2022 року на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, в чорному силіконовому чохлі без сім-картки, який поміщений в спецпакет №PSP1366051, а також годинник золотого кольору марки ЛУЧ, який поміщений в спецпакет №PSP1366051.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1