Справа № 308/4089/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2022 року м. Ужгород
Із клопотання слідчогостаршого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , вбачається, що 11.03.2020 року до правоохоронних органів надійшла заява ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») про вчинення кримінального правопорушення окремими посадовими особами ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та іншими особами, а саме про вчинення кількох обородук шляхом укладенням правочинів із виведення коштів вказаного Банку, що завдало збитків банку у особливо великих розмірах.
Зокрема встановлено, що колишніми посадовими особами Банку, з метою виведення коштів з банку його вкладників (акціонерів), були укладено кілька правочинів, а саме: згідно укладеного між Банком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та фізичною особою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , ідн. НОМЕР_2 , Договору кредиту № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015, Додаткової угоди № 1 до нього від 23.12.2015, останньому перераховано кредитні кошти на загальну суму 3 600 000,00 грн. Крім того, згідно укладеного між Банком та ОСОБА_5 . Договору кредиту № 02/-1/3л-80-15 від 28.12.2015 та Додаткової угоди № 1 від 29.12.2015 до нього, останньому перераховано кредитні кошти на загальну суму 2 855 000,00 грн.
Вказані кредитні кошти на суми 3 600 000,00 грн та 2 855 000,00 грн, в той же період часу, з 24.12.2015 по 29.12.2015, після їх отримання, різними частинами були поперераховувані на карткові рахунки ОСОБА_5 , що були раніше відкриті згідно Договору кредиту від 17.12.2008 року, Договору кредиту від 30.01.2014, та Договору кредиту від 29.12.2014. Разом із тим, отримані кредитні кошти за договорами кредиту від 17.12.2008, 30.01.2014 та 29.12.2014, зняті готівкою у касі банку у різні періоди, внаслідок чого була утворена заборгованість, про що свідчить рух коштів по рахункам ОСОБА_5 .
Таким чином, утворена заборгованість по кредитним договорам від 17.12.2008, від 30.01.2014 та від 29.12.2014, була перекрита за рахунок кредитних коштів, отриманих по Договору кредиту № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015 і Додаткової угоди № 1 до нього від 23.12.2015, та Договору кредиту № 02/-1/3л-80-15 від 28.12.2015 та Додаткової угоди № 1 від 29.12.2015 до нього.
В подальшому, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 за двома кредитними договорами № 02-1/3л-78-15 від 21.12.2015 та № 02/-1/3л-80-15 від 28.12.2015, рішенням Правління банку 30.10.2017 погоджено укладення, а в подальшому укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017, між Банком (договір підписано колишнім заступником голови Правління Банку ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 , який виступив майновим поручителем боржника Банку ОСОБА_5 .
Надалі на вимогу НБУ за інспекційної перевірки визначена справедлива вартість вказаної земельної ділянки у сумі 750 000,00 грн., чим зменшено регулятивний капітал Банку на суму уцінки 5 655 780, 00 грн. Разом із тим, дійсна ймовірна середньо-ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на 24.10.2017 згідно висновку оціночно-земельної експертизи № 8603 від 31.08.2022, могла становити 755 119 грн.
У ході досудового розслідування ОСОБА_5 показав, що грошові кошти за вказаними кредитними договорами він не отримував, з карткового рахунку не знімав, а підписав документи на оформлення і отримання кредитів на прохання тодішнього голови правління ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 .
Допитаний у ході досудового розслідування ОСОБА_7 у свою чергу показав, що договір іпотеки від 28.10.2017 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.10.2017, якими було забезпечено кредити ОСОБА_5 , він підписав у приватного нотаріуса ОСОБА_9 на прохання тодішнього голови правління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 , хоча із ОСОБА_5 він знайомий не був. Так само перед цим, договір купівлі-продажу від 23.06.2017 земельної ділянки площею 2,000 га в урочищі «Замерки», в с.Худльово Ужгородського району, він підписав на прохання тодішнього голови правління Банку ОСОБА_10 .
За таких обставин, є необхідним дослідити умови та обставини отримання ОСОБА_5 кредитів у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно Договору кредиту від 17.12.2008 року, Договору кредиту від 30.01.2014, та Договору кредиту від 29.12.2014, що містяться у документах кредитних справ вказаного банку, у зв`язку з чим слідчий просить надати стороні кримінального провадження дозвіл на тимчасовий доступ до документів, яка містить охоронювану законом таємницю та знаходиться у володінні Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса якого АДРЕСА_1 , а саме до: оригіналів документів кредитних справ про отримання ОСОБА_5 кредитів у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно Договору кредиту від 17.12.2008, Договору кредиту від 30.01.2014, та Договору кредиту від 29.12.2014, а саме заяв та документів поданих для отримання кредитів ОСОБА_5 , протоколів та рішень кредитного комітету та правління банку по розгляду та погодження/відмови надання кредиту по вказаних кредитних договорах, кредитних договорів від 17.12.2008, 30.01.2014 та 29.12.2014 між ОСОБА_5 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і додаткових договорів до них, договорів укладених на забезпечення договорів кредитів, висновків про оцінку майна, яке виступало забезпеченням кредитів згідно договорів.
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Представник ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши внесене слідчим клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У органу досудового розслідування, з метою повного дослідження усіх обставин вчинення кримінального правопорушення виникла необхідність у наданні тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 , а саме до оригіналів документів кредитних справ про отримання ОСОБА_5 кредитів у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно Договору кредиту від 17.12.2008, Договору кредиту від 30.01.2014, та Договору кредиту від 29.12.2014, а саме заяв та документів поданих для отримання кредитів ОСОБА_5 , протоколів та рішень кредитного комітету та правління банку по розгляду та погодження/відмови надання кредиту по вказаних кредитних договорах, кредитних договорів від 17.12.2008, 30.01.2014 та 29.12.2014 між ОСОБА_5 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і додаткових договорів до них, договорів укладених на забезпечення договорів кредитів, висновків про оцінку майна, яке виступало забезпеченням кредитів згідно договорів.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно приписів ст.ст. 85-86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом
Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до положень ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно п. 5 ч. 1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Згідно ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
За правилами ст.132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
З урахуванням наведено, слідчий суддя вважає, що слідчим під час розгляду клопотання доведено, що з метою встановлення важливих обставин, які мають значення доказів у даному кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій, а саме документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 .
Дослідивши в сукупності надані суду матеріали кримінального провадження та беручи до уваги те, що вказані слідчим у клопотанні документи, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а тому, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1