Справа №: 398/1504/23
провадження №: 1-кс/398/439/23
УХВАЛА

Іменем України

"27" березня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 03 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньо - технічною освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2023 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , в серпні 2022 року, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, у лісозмузі, поблизу міста Олександрія, знайшов поліетиленовий пакет в якому у шматку тканини було загорнуто 3 предмети, зовні схожих на корпуси гранат типу «Ф-1», 3 предмети, зовні схожих на запали до гранати типу «Ф-1», 1 предмет схожий на великокаліберний набій, 2 предмети схожі на набої без маркування та 135 предметів схожі на набої калібру 5,45.

У цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на привласнення знайдених бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв. Реалізовуючи свої злочинні умисні дії ОСОБА_5 , узяв пакет з його вмістом до рук, таким чином незаконно придбав, знайдені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої і, без передбаченого законом дозволу, залишив їх при собі, після чого, без передбаченого законом дозволу, почав умисно зберігати вищевказані предмети.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, того ж дня, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, при собі переніс їх до місця свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, у серпні 2022 року, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, зберігав знайдені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої в тумбочці, розташованій у кімнаті вищевказаної квартири, до їх виявлення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки, а саме: у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, вибухової речовини та вибухового пристрою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , вчинив умисні протиправні дії з незаконного, носіння, зберігання та збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, повторно. У виконання злочинного задуму, ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим слідством час, обставини і спосіб, незаконно придбав: 1 предмет, зовні схожий на корпус гранати типу «Ф-1»; 1 предмет, зовні схожий на запал до гранати типу «Ф-1».

Вказані предмети ОСОБА_5 , носив при собі та переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав, з метою подальшого збуту.

Так, 15 березня 2023 року, в період часу з 11:15 год. по 11:30 год., ОСОБА_5 , діючи повторно, в заздалегідь обумовленому ним місці, а саме на території парку «Будівельників», по вулиці Садовій у м. Олександрія, Кіровоградської області, збув особі, під зміненими анкетними даними, ОСОБА_7 ,до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом, 1 корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу Ф-1, який містить вибухову речовину 2,4,6 - тринітротолуол та 1 засіб підриву, а саме - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які конструктивно поєднуються між собою.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки, а саме: у незаконному носінні, зберіганні та збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,котрі, відповідно до санкції статті, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні факт вчинення ним кримінального правопорушення визнав, проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Зазначив, що він має родину, працює неофіційно по найму.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор в клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, надавши йому можливість працювати.

Заслухавши слідчу, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до семи років позбавлення волі, проте має постійне місце проживання, родину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, проте слідчим, прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами слідчого, прокурора, що підозрюваний дійсно створює ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та може впливати на хід досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджені належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилалися слідчий, прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі підозрюваним не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Разом з тим, слідчий суддя вважає можливим не застосовувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт, надавши йому можливість працювати.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя забороняє підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання з 19:00 год. до 06:00 год.; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-194, 196-197, 207 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 03 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 26.05.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з фактичного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 з 19:00 год. до 06:00 год.;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

4) утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області, якому направити копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1