Справа № 489/3567/22
кримінальне провадження
№1-кп/489/642/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000091 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Далі, дію воєнного стану продовжено на 30 днів указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022, які затверджено Верховною Радою України відповідними Законами України "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". В подальшому, дію воєнного стану ще раз продовжено строком на 90 днів указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, який затверджено Верховою Радою України відповідними Законами України "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

В подальшому воєнний стан постійно продовжувався, зокрема, останнього разу Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, тобто до 19.02.2023.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п.3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Близько 14:10 22.04.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_7 . В ході цієї зустрічі ОСОБА_6 повідомив останню, що він з використанням своїх знайомих в Державній прикордонній службі України має можливість безперешкодно переправити через державний кордон України до країни Європейського союзу її знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його ухилення від призову під час військової мобілізації в Україні.

В подальшому, близько 12:40 28.04.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та підтвердив свої наміри щодо можливості організувати безперешкодний виїзд ОСОБА_8 через державний кордон України. Разом з тим, ОСОБА_4 повідомив, що за вказану послугу ОСОБА_8 потрібно буде надати грошову винагороду його знайомому, який їх буде супроводжувати до державного кордону України.

29.04.2022 ОСОБА_4 , використовуючи месенджер "Telegram" з мобільним номером НОМЕР_1 зателефонував на мобільний термінал з номером НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_7 та зазначив, що для того, щоб ОСОБА_8 перетнути державний кордон України, йому необхідно зробити через його знайомих трудовий договір з іноземною компанією.

11.05.2022 ОСОБА_4 , використовуючи месенджер "Telegram" з мобільним номером НОМЕР_1 , зателефонував на мобільний термінал з номером НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_8 та повідомив, що виїзд до державного кордону України (пункт пропуску "Паланка" на кордоні з Республікою Молдова) ним заплановано на 12.05.2022 та акцентував увагу на те, щоб ОСОБА_8 зібрав свої особисті речі та взяв з собою паспорт громадянина України для перетину державного кордону. Також, ОСОБА_4 повідомив, що договір на працевлаштування вже виготовлений та знаходиться у його знайомого в м. Одеса. Далі ОСОБА_4 вказав ОСОБА_8 прибути за місцем його фактичного проживання зранку наступного дня з метою виїзду з м. Миколаєва у напрямку державного кордону України, а саме пункт пропуску "Паланка" на кордоні з Республікою Молдова.

Близько 08:00 12.05.2022 ОСОБА_8 прибув до раніше оговореного місця за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де сів до власного автомобіля останнього марки "ГАЗ 31105" д.н.з. НОМЕР_4 , на якому вони вирушили у напрямку м. Одеса, але перетнути кордон України у вказаний день не вдалось в зв`язку з відрядженням знайомого ОСОБА_4 прикордонника.

В подальшому у період з 14.05.2022 по 20.05.2022 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 неодноразово відбувались телефонні розмови через месенджер "Telegram", під час яких ОСОБА_4 запевняв ОСОБА_8 про реальність виїзду за кордон у найближчі строки.

Так, 20.05.2022 під час чергової телефонної розмови із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 повідомив, що у випадку неможливості виїхати за кордон по виготовленому договору на працевлаштування є інший спосіб, який полягає у виготовленні за кошти його знайомим додаткового документу, а саме: довідки про наявність вад здоров`я, що вказує на непридатність до військової служби.

Близько 14:30 08.07.2022 ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 біля житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та під час зустрічі ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 кошти у розмірі 45000 гривень (що станом на 08.07.2022 згідно ринкового курсу складало 1250 доларів США) для подальшої передачі його знайомому за виготовлення раніше ними оговорених документів, на підставі яких ОСОБА_8 зможе перетнути державний кордан України, однак далі протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками правоохоронних органів.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, а також сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор під час досудового розслідування уклали угоду про визнання винуватості, в якій досягли згоди, у зв`язку з зобов`язанням обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні, про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 332 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, щиро розкаявся, просив затвердити угоду.

Суд виконавши вимоги ст. 474 КПК України, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Так, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у разі надання потерпілим (всіма потерпілими) письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, яким і є злочин, передбачений ч.1 ст. 332 КК України, за яким кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим та ним вчинені дії, які є підставою для укладення угоди.

Крім того, сторони угоди згодні на призначення узгодженого ними виду і міри покарання. Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, на підставі якої ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 475, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 08.12.2022, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченим строк попереднього ув`язнення з 08.07.2022 р. по 12.07.2022 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2022 у справі № 490/2460/22 (провадження № 1-кс/490/1767/22).

Речові докази:

- мобільний телефон "Samsung Galaxy A74" із відповідною сім-карткою, мобільний телефон "Redmi 8" із відповідною сім-карткою, синю кожану сумку повернути ОСОБА_4 ;

- грошові кошти в сумі 45000 (сорок п`ять тисяч) грн., які містяться у пакеті № АВ 2011470 звернути в дохід держави.

Заставу в сумі 130000 (сто тридцять тисяч) грн. після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України або до суду, яким затверджена угода з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суддя