ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/199/23 Справа № 712/9012/22 Категорія: ч. 4 ст. 186 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2023 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 17 березня 2023 року включно.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 , яке, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Окрім того, суд зазначив про існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану ухвалу та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Зазначає, що вина ОСОБА_7 досі не доведена. Спирається на вимоги ст. 177 КПК України щодо оцінки підстав суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Вважає, що прокурор не довів суду належним чином неможливість застосування до обвинуваченого, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано суворим. Зазначає, що при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, суд порушив практику ЄСПЛ, яку, на його думку, не враховано при продовжені запобіжного заходу. Приводить доводи щодо необґрунтованості підозри. Вважає, що задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції порушив ст.5 Конвенції про захист прав людини.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений та його захисник, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Доводи захисника щодо фактичного оспорювання винуватості не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення

Оскільки на початковій стадії розслідування слідчий суддя при застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу встановив обґрунтованість підозри, то на теперішній час вказані доводи обвинуваченого не є окремою підставою для скасування ухвали суду про продовження запобіжного заходу.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, раніше був судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, що може реально спонукати його вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2023 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4