Справа №345/3507/22
Провадження № 1-кп/345/94/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000096 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Суходіл, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , освіта вища, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючої, ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимої, громадянки України, за ч. 2 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_5 вчинила носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Так, 22.02.2022 у першій половині дня ОСОБА_5 , перебуваючи у м.Івано-Франківськ біля центрального ринку, неподалік сміттєвого ящика, знайшла металічний предмет ззовні схожий на кастет. Усвідомлюючи, що придбаний нею предмет являється холодною зброєю та маючи умисел на незаконне його носіння, без передбаченого законом дозволу відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», ОСОБА_5 органам влади добровільно холодну зброю не здала, а носила при собі в жіночій сумці.

В подальшому, 23.02.2022 о 15.53 годин до чергової частини Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що його сестра ОСОБА_5 вчинила конфлікт з їх мамою, та при цьому в руках у неї наявний кастет.

У ході реагування на вказане повідомлення на місце події, що по АДРЕСА_2 було скеровано слідчо-оперативну групу Калуського РВП, де ОСОБА_5 у ході проведення огляду місця події, на пропозицію працівників поліції видала вище вказаний металічний предмет кастет, який остання умисно, незаконно носила при собі, та який згідно висновку експерта від 04.04.2022 є холодною зброєю. Дана холодна зброя є кастетом контактною неклинковою зброєю ударно-дробильної дії. Кастет виготовлений кустарним або промисловим способом.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та вказала, що дійсно 22.02.2022 біля смітників у м.Івано-Франківську знайшла металічний предмет, зовні схожий на кастет, який в подальшому носила в своїй сумочці. Після конфлікту з мамою, який відбувся 23.02.2022, вона добровільно видала працівникам поліції даний кастет. У вчиненому розкаялась, просила суворо не карати, обіцяла, що такого більше не повториться.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_5 , яка повністю визнала свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та захисник не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненому нею кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, щире каяття, так як обвинувачена визнає вину, шкодує про вчинене, критично оцінює свою поведінку та готова нести кримінальну відповідальність та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена розкаялася перед судом, під час досудового розслідування та в суді давала добровільні, послідовні, визнавальні показання у з"ясуванні тих обставин вчинення злочину, що має істотне значення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то суд враховує вік обвинуваченої, її стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, на «Д» обліку у психіатра та нарколога не числиться, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що « особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу, думку захисника, який просив суворо не карати та призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, а саме у вигляді штрафу, думку самої обвинуваченої, яка просила її суворо не карати, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків внаслідок кримінального правопорушення, особу винної та інші обставини кримінального провадження, зокрема вік обвинуваченої, стан здоров`я, відсутність судимостей, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину і впливають на пом`якшення покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 норми ст.69 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.263 КК України, а саме покарання у вигляді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідатиме також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого нею, з покаранням призначеним останній.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_5 слід стягнути витрати за проведення експертиз по кримінальному провадженні.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 50,65,69 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою за ч. 2 ст.263 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, штраф у розмірі 200 ( двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Речові докази - предмет схожий на кастет з вигляду металевий з лакофарбовим покриттям чорного кольору та обмотаний полімерною лентою чорного кольору, який поміщено в спецпакет №KIV 2106967, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Суходіл, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, ІПН НОМЕР_1 , 1372,96 грн. за проведення експертизи зброї ( висновок експерта № СЕ-19/109-22/2435-ХЗ від 04.04.2022).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: