Справа№ 693/207/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10.04.2023 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні № 0000054 від 20.02.2023 р. старшим слідчим - криміналістом відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Черкаській області майором поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буки Маньківського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16.01.2002 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 17, 81 ч. 3 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 1 п. «А» Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 від відбування покарання звільнений;

2) 04.03.2003 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (судимість за цим вироком за ч. 2 ст. 296 КК України погашена);

3) 06.08.2003 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; в силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 2 роки 6 місяців за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 04.03.2003 та визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі (судимість погашена);

4) 19.11.2007 Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

5) 21.05.2013 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

6) 04.12.2013 Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 25.04.2018 по відбуттю строку покарання (судимість за цим вироком за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України погашена,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Маньківського відділу

Уманської окружної прокуратури - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000054 від 20.02.2023 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села міського типу Буки, Маньківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.

У ході досудового розслідування встановлено, що 16.02.2023 р. близько 21.00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході спільного розпиття спиртних напоїв під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень, поваливши потерпілого на підлогу, наніс останньому спочатку близько чотирьох ударів долонею правої руки по правій ділянці обличчя, після чого два удари кулаком правої руки по передній частині грудної клітки, та в подальшому, взявши правою рукою біля пічки дерев`яне поліно, наніс ним один удар потерпілому в ділянку правого плеча, близько шести ударів по правій поперековій ділянці та близько сімнадцяти ударів по бічній поверхні правого стегна, в результаті чого, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 44 від 22.02.2023 р., спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, численних переломів ребр, що призвело до дихальної недостатності, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_8 в подальшому помер.

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14:10 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ;

- даними протоколу огляду місця події від 20.02.2023;

- даними протоколу огляду місця події від 20.02.2023;

- даними протоколу обшуку від 20.02.2023;

- даними протоколу обшуку від 20.02.2023;

- даними протоколу огляду предметів від 21.02.2023, в порядку ст. ст. 104-107, 223, 237 КПК України;

- даними протоколу огляду предметів від 21.02.2023, в порядку ст. ст. 104-107, 223, 237 КПК України;

- даними протоколу огляду місця події від 21.02.2023;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 21.02.2023;

- висновком лікарського свідоцтва про смерть №44 від 22.02.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У ході досудового розслідування, 21.02.2023 р. у даному кримінальному провадженні було призначено судову медичну експертизу з метою встановлення причини смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час перебуває на виконанні.

Також, 28.02.2023 р. у кримінальному провадженні призначено ряд судових медичних (імунологічних, цитологічних) експертиз, які теж досі перебувають на виконанні.

Окрім цього, 22.03.2023 р. підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, але на даний час експертний висновок не готовий.

Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 22.02.2023 р. підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 14:10 години 22.02.2023 по 14:10 годину 22.04.2023 включно.

05.04.2023 керівником Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 20.02.2023 р., до 3-х місяців, а саме: до 22.05.2023 включно.

Відповідно до практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра», означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року). При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

На підставі вищевикладеного та враховуючи той факт, що строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 22.04.2023 р., з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, виникла необхідність у продовженні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор № 30».

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до характеристики наданої виконавчим комітетом Буцької селищної ради № 12 від 21.02.2023 ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Останній не працює, раніше судимий, конфліктний, вживає спиртні напої, тобто за місцем проживання характеризується негативно.

За практикою ЄСПЛ, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

До ризиків, на які можна посилатись при вирішенні питання про взяття особи під варту, крім іншого належать: 1) ризик переховування і тоді в рішенні суду мають бути зазначені обставини, які дають підстави очікувати, що такий ризик може справдитись, наприклад дані, що ця особа раніше ухилялась від слідства та суду; 2) перешкоджання здійсненню правосуддя. Цей ризик може полягати у вчиненні підозрюваним особисто чи спільно з іншими особами незаконних дій, спрямованих на фальсифікацію чи знищення доказів; небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, усвідомлюючи, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, і у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину та доведення його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, а тому він може ухилятися від кримінальної відповідальності;

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 являються мешканцями села міського типу Буки і йому відомі їх анкетні дані та місця проживання, тому ОСОБА_5 шляхом умовлянь або залякувань, може домогтися від них надання неправдивих показань, або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань, тим самим матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину;

3) вчинити інший злочин, оскільки він, будучи раніше неодноразово засудженим: 16.01.2002 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 17, 81 ч.3 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.1 п. «А» Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 від відбування покарання звільнений; 04.03.2003 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (судимість за цим вироком за ч. 2 ст. 296 КК України погашена); 06.08.2003 Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; в силу ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 2 роки 6 місяців за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 04.03.2003 та визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі (судимість погашена); 19.11.2007 Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 21.05.2013Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 04.12.2013 Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 25.04.2018 по відбуттю строку покарання (судимість за цим вироком за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України погашена); Звільнений 18.08.2020 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , так як він, будучи раніше неодноразово судимим, усвідомлюючи, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років і, у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину та доведенні його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може ухилятися від кримінальної відповідальності; ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 являються мешканцями села міського типу Буки і йому відомі їх анкетні дані та місце проживання, тому ОСОБА_5 шляхом умовлянь або залякувань, може домогтися від них надання неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки будучи раніше неодноразово засудженим, він на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи.

При обранні запобіжного заходу слід врахувати в сукупності всі обставини перераховані у ст. 178 КПК України, в тому числі: відсутність у ОСОБА_5 постійного місця роботи; наявність судимостей за тяжкі злочини в тому числі проти життя та здоров`я особи.

Вказані вище обставини дозволяють стверджувати про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризиків, зазначених у п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Враховуючи вказані вище обставини, у вказаному кримінальному провадженні визначення застави є недоцільним.

Крім цього, у разі відмови у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, сторона обвинувачення вважає за необхідне покласти слідчим суддею на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатись з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Під час розгляду зазначеного клопотання необхідності в проведенні допитів осіб як свідків - немає.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу відносяться:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: позбавлення волі від семи до десяти років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який не є особою похилого віку, не має серйозних хронічних захворювань, які б перешкодили йому ухилятись від органу досудового розслідування, суду;

- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

- майновий стан підозрюваного, який не має будь-якого офіційного доходу.

Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особу підозрюваного, приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про нестійке прийняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, нехтування елементарними правилами поведінки, слідство приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього вказані обставини свідчать і про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, наявність вище перелічених ризиків, такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У судовому засіданні прокурор Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 без застосування застави, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З урахуванням призначення 21.02.2023 р. у даному кримінальному провадженні судово медичної експертизи з метою встановлення причини смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час перебуває на виконанні; 28.02.2023 р. призначено ряд судових медичних (імунологічних, цитологічних) експертиз, які теж досі перебувають на виконанні; 22.03.2023 р. підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, але на даний час експертний висновок не готовий, і є об`єктивною перешкодою завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою, а також те, що на даний час залишаються встановлені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу ризики, які на даний час не зменшилися та свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою.

У відповідності до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення людина зазнала тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий ОСОБА_8 помер у зв`язку з чим суттєво збільшується необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_5 на час кримінального провадження для забезпечення його швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також безпеки його учасників, в тому числі і самого підозрюваного, запобігання вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,- задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити в межах строку досудового розслідування тобто до 14 год. 10 хв. 22 травня 2023 року включно.

Не визначати розмір застави для ОСОБА_5 у кримінальному провадженні згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 14 квітня 2023 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_14

З ухвалою суду ознайомилися. Копію отримали:

«_____»___________ 2023 року_________________ ОСОБА_5

Захисник-адвокат: ____________________________________ ОСОБА_6