Номер провадження: 11-сс/813/1397/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати в кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
З участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження № 20000150 від 17.03.2021 року за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 27.09.2022 року про відмову в арешті майна, -
в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 20000150 від 17.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
На дану ухвалу слідчого судді прокурором була подана апеляційна скарга в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 26.09.2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на автомобіль марки «HYUNDAI SANATA FE», 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та ключі від зазначеного транспортного засобу із забороною користування та розпорядження майном на яке накладено арешт.
В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що автомобіль марки «HYUNDAI SANATA FE», 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 та ключі від зазначеного транспортного засобу є об`єктом кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України, слідчим прийнято відповідне процесуальне рішення.

Підставою арешту автомобіля марки «HYUNDAI SANATA FE», 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ; ключів від автомобіля «HYUNDAI SANATA FE», 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані об`єкти рухомого майна є речовим доказом у кримінальному провадженні та незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення, псування, відчуження майна.

Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, на вищевказані предмети, є збереження речових доказів якими вони є, та мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та їх арешт потрібен для позбавлення власників/володільців можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного та об`єктивного рішення.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб - автомобіль марки «HYUNDAI SANATA FE», 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна із забороною користування та розпорядження таким майном надасть можливість доведення зацікавленим особам до кінця свого злочинного умислу на заволодіння транспортним засобом.

Ризик незаконного відчуження, пересування, передачі автомобіля марки «HYUNDAI SANATA FE» підтверджується тим, що зазначений транспортний засіб лише за лютий - квітень 2021 змінив щонайменше чотирьох володільців, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, в судових дебатах прокурор залишився на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження, в ході огляду місця події, 06.04.2021 року протоколом огляду вилучено автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» д/н НОМЕР_2 у гр-на ОСОБА_10 , який користувався автомобілем на підставі довіреності від ОСОБА_9

06.04.2021 року автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» д/н НОМЕР_2 , в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу, який направлено на зберігання до спец майданчику розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29 А.

13.04.2021 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE» д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію т/з, та ключі від автомобіля з метою збереження речових доказів, так як вилучене майно може бути об`єктом протиправних дій.

Слідчий суддя правильно вказав на те, що 09.08.2022 року слідчим суддею Київського районного суду знято арешт з тимчасово вилученого майна «HYUNDAI SANTA FE» д/н НОМЕР_2 з огляду на те, що з моменту накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: з 13.04.2021 року, пройшов вже значний проміжок часу, за який з ним могли бути проведені всі слідчі та інші процесуальні дії, подальше утримання транспортного засобу є нерозумним і неспівмірним із завданнями кримінального провадження, відповідно до чого підстав в подальшому утриманні вказаного майна на спец майданчику слідчий суддя не вбачав. Арешт було скасовано, автомобіль переданий на відповідальне зберігання власнику та заявнику у кримінальному провадженні потерпілому ОСОБА_7 .

Окремо слідчий суддя звернув увагу, що органом досудового розслідування ухвала слідчого судді не виконується, автомобіль не повернуто на відповідальне зберігання потерпілому.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про те, що прокурором не доведено на даний час, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні.

Слідчий суддя правильно взяв до уваги те, що з моменту вилучення майна, накладений слідчим суддею арешт на нього діяв близько 1,5 року, за цей час органом досудового розслідування не проводилося будь-яких експертиз, слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення або відомостей про відсутність складу правопорушення. Заява сторони обвинувачення, що органом досудового розслідування проводилось не ефективне слідство, ніяким чином не може слугувати як така, яка обґрунтовує необхідність в подальшому арешті майна, а лише вказує стороні обвинувачення на недоліки в тому числі процесуального керівника, який більш ніж рік досудового розслідування, не реагував на зазначені прокурором недоліки та неякісне розслідування та правильно зазначив про те, що стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що автомобіль є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна із забороною користування та розпорядження таким майном надасть можливість доведення зацікавленим особам до кінця свого злочинного умислу на заволодіння транспортним засобом на думку колегії суддів є безпідставними, т.я. вказане кримінальне провадження зареєстровано 17.03.2021 року за ч. 3 ст. 289 КК України саме за заявою ОСОБА_7 , який в провадженні визнаний потерпілим, тому на думку колегії суддів знаходження у нього на відповідальному зберіганні автомобілю ( ухвала слідчого судді від 09.08.2022) забезпечить в повному обсязі як належне зберігання автомобілю так і якісне проведення досудового розслідування, а також можливість проведення автотоварознавчої експертизи.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в цілях не порушення гарантованого права власності особи, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя пришов до переконання, що клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає. що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-171, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 20000150 від 17.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: