Справа № 521/3755/23
Номер провадження:1-кс/521/708/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2023 року м.Одеса
В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, запровадженого:
-з 07.03.2022 року - Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2102- IX від 24.02.2022 року;
- з 26.03.2022 року - Указ Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року;
- з 25.04.2022 року - Указ Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 року;
- з 25.05.2022 року - Указ Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року;
- з 23.08.2022 року - Указ Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року;
- з 21.11.2022 року - Указ Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2738- IX від 18.11.2022 року, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин:
12.02.2023 року приблизно о 15 годині 30 хвилин у ОСОБА_5 під час перебування в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Fozzy», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83а, винник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось у вказаному приміщенні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 12.02.2023 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Fozzy», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83а, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, впевнившись в тому, що її кримінально-протиправні дії не будуть помічені оточуючими і їх вчиненню ніхто не завадить, підійшла до стелажів із товарами та таємно викрала: 1) масло кисло-вершкове «President 82%» 200г в кількості 7 одиниць загальною вартістю 959 гривень; 2) масло солодко вершкове «Ферма екстра 82,5%» 180 г в кількості 6 одиниць загальною вартістю 521 гривня 40 копійок; 3) сир «Ферма Голландський 45%» 150 г в кількості 3 одиниць загальною вартістю 193 гривні 20 копійок; 4) сир «Ферма Український рецепт 50%» 180г в кількості 4 одиниць загальною вартістю 282 гривні 80 копійок, які належать ОФ ТОВ «ЕКСПАНСІЯ».
Надалі, ОСОБА_5 , не маючи на меті оплачувати вказане викрадене майно, склала його до свого рюкзаку, не розрахувавшись за товар на касі гіпермаркету, пройшла повз лінію контролю та намагалась покинути місце скоєння злочину, тим спричинити ОФ ТОВ «Експансія» майнову шкоду на загальну суму 1956,40 грн., таким чином виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки співробітники гіпермаркету зупинили ОСОБА_5 при виході з приміщення, припинивши протиправні дії останньої.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
ОСОБА_5 14.02.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події, відеозаписом з камер відеоспостереження, протоколом огляду речових доказів, протоколами допиту свідків, протоколом допиту представника потерпілого, протоколом допиту підозрюваної та іншими доказами у їх сукупності.
Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також унеможливлюють застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу під час судового розгляду справи, а саме: ОСОБА_5 , не працевлаштована, відсутні міцні соціальні зв`язки, відсутнє постійне місце мешкання на території Одеської області та враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винною, є велика вірогідність її переховування від органів досудового розслідування та суду; є ризик впливу на свідків та потерпілого, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності, у зв`язку з тим, що підозрювана обізнана про місце мешкання останніх, та усвідомлюючи те, що їй загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення во; ОСОБА_5 , не працевлаштована, що свідчить про відсутність коштів для існування, враховуючи це можна із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрювана може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення.
Прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його, при визначені розміру застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені вимогами ст. 194 КПК України. Просив врахувати, що підозрювана на цей час перебуває в розшуку за ухвалою Приморського районного суду м.Одеси, оскільки ухиляєтиься від суду.
Підозрювана зазначила, що визнає свою вину у інкримінованому їй злочині, проти клопотання слідчого заперечує, оскільки на цей час займається питання оформлення інвалідності, проживає в квартирі брата колишнього співмешканця, має вищу освіту , але не працює.
Захисник зазначив, що ризики є лише припущенням, підозрювана має постійне місце проживання, не має наміру перешкоджати слідству або переховуватися та впливати на свідків, тому просив обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Перебування на розгляді суду інших обвинувальних актів відносно підозрюваної не є доказом вчинення інших злочинів, оскільки рішення у справах ще не прийняті.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 могла вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , раніше не судима, обвинувальні акти відносно якої перебувають на розгляді суду за: ч. 2 ст. 307 КК України; ч. 1 ст. 185 КК України; ч. 1 ст. 122 КК України; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, перебуває у розшуку на підставі ухвали суду від 30.11.2022 року, не працевлаштована, відсутні міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на свідків у кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність у підозрюваної місця реєстрації не спростовує наявність наведених ризиків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, особу підозрюваної, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставі для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею не встановлено.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 -задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування з утриманням її в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 14 квітня 2023 року включно.
Підозрювана ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрювану ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання до 14.04.2023 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали суду складено та оголошено 16.02.2023 року о 13:00 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1