справа № 631/100/23
провадження № 1-кп/631/72/23
У Х В А Л А

п р о п р и з н а ч е н н я с п р а в и до с у д о в о г о р о з г л я д у

в п о р я д к у д и с т а н ц і й н о г о с у д о в о г о п р о в а д ж е н н я

т а

п р о з а с т о с у в а н н я з а п о б і ж н о г о з а х о д у

у в и г л я д і т р и м а н н я п і д в а р т о ю

02 березня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши і перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, щодо вчинення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Павлівка Мар`їнського району Донецької області, громадянином України, який має середню спеціальну освіту, одружений, раніше не судимий, колишній військовослужбовець

військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1

Збройних Сил України у військовому званні «солдат резерву» 1 запасної роти, який суб`єктом господарської діяльності не є, утримує малолітню дитину - сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрований за адресом:

АДРЕСА_1 ;

та проживав до моменту затримання за адресом:

АДРЕСА_2 ;

кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого,-

в с т а н о в и в:

На виконання приписів пункту 3 частини 2 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_6 , який на підставі приписів статей 36 і 37 зазначеного кодифікованого процесуального закону України має відповідні повноваження, в порядку, передбаченому статтями 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із обвинувальним актом та доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, щодо вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України.

Зазначений обвинувальний акт зареєстровано за вхідним № 379/23-вх від 24.01.2023 року із наданням єдиного унікального № 631/100/23 (провадження № 1-кп/631/72/23) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 .

На виконання приписів частини 1 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України ухвалою, постановленою 24.01.2023 року Нововодолазьким районним судом Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , визначеної відповідно до частини 11 статті 31 й частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням приписів статей 75 та 76 цього ж кодифікованого процесуального закону України, розпочато підготовче провадження у цій справі та призначене відкрите підготовче судове засідання, яке слід провести професійним суддею одноособово за участю прокурора та обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення (зміну) групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, прийнятої заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 28.11.2022 року, вважав, що зазначене кримінальне провадження підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області з огляду на зміст статей 32 і 33 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його закриття чи повернення обвинувального акту не вбачається, так як той складений у повній відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства України. Судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/100/23 (провадження № 1-кп/631/72/23) слід здійснювати у відкритому судовому засіданні за участю прокурора та обвинуваченого, й просив призначити судовий розгляд справи за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, щодо вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Заяв та клопотань щодо витребування певних речей чи документів не мав, прохав здійснити виклик до суду для допиту певних осіб, зазначених у клопотанні, зареєстрованому за вхідним № 1288/23-вх від 02.03.2023 року. Також із дотриманням приписів частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зареєстрованим за вхідним № 1287/23-вх від 02.03.2023 року, щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без встановлення застави, подане у повній відповідності до строків та порядку, визначених чинним кримінальним процесуальним законодавством України, яке просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вказав, що клопотань до суду не має, просить кримінальне провадження призначити до розгляду професійним суддею одноособово та не заперечує проти обрання йому ще на 60 днів запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За наслідками підготовчого провадження, здійснивши його із заслуховуванням думок учасників підготовчого судового засідання, зокрема: з боку сторони обвинувачення та з боку сторони захисту щодо можливості призначення судового розгляду цього кримінального провадження у відкритому судовому засіданні,- всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо дослідивши обвинувальний акт разом із доданими до нього документами (реєстром матеріалів досудового розслідування та відповідних розписок сторони захисту), перевіривши їх на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі й згідно з доказами, наданими сторонами під час підготовчого провадження на підтвердження заявлених клопотань відповідно до принципу змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими у підготовчому судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність зазначити таке.

Порядок кримінального провадження на території України як обумовлено змістом статті 1 Кримінального процесуального кодексу України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Одним із завдань кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, підготовче провадження в суді першої інстанції здійснюється відповідно до приписів глави 27 розділу ІV кримінального процесуального кодифікованого закону України, якою визначено, що завданням стадії підготовчого судового провадження є, зокрема, перевірка матеріалів досудового розслідування, оцінка змісту і форми обвинувального акту з метою успішного проведення судового розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, обвинувальний акт, як встановлено частиною 4 статті 110 кримінального процесуального кодифікованого закону України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які згідно із приписом статті 91 вказаного кодексу підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

При цьому правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що обвинувальний акт повинен містити як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.

Одночасно й частина 2 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України визначає обвинуваченого (підсудного) як особу, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Відтак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, яким прокурор висунув обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, переданий до суду в порядку статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, із дотриманням правил підсудності та з огляду на зміст статей 32 і 33 цього Кодексу підсудний Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Розв`язуючи питання, визначені у частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, та оцінюючи зміст і форму зазначеного обвинувального акта, суд вважає, що підстав для прийняття рішення за пунктами 1 - 4 вказаної частини, як і для закриття провадження у справі за пунктами 4 - 8 частини 1 або частини 2 статті 284 зазначеного кодифікованого закону не має, а тому слід призначити судовий розгляд на його підставі.

Частина 1 статті 337 кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлює, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

При цьому, частиною 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі:

1)якщо обвинуваченим є неповнолітній;

2)розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи;

3)необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставини, які принижують гідність особи;

4)якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може привести до розголошення таємниці, що охороняється законом;

5)необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Також, як констатовано у частинах 4 і 7 зазначеної вище статті, кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження. Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилось закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення.

Отже, відповідно до загальних засад кримінального провадження рішення про необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини ухвалюється за клопотанням учасників судового провадження, заявленим під час підготовчого судового засідання, та на підставі чітко обумовлених кримінальним процесуальним законом виняткових випадках, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зважаючи на те, що сторони кримінального провадження відповідного клопотання не надали, чітко обумовлених кримінальним процесуальним законом виняткових випадків, визначених у частині 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України, не виявлено, а тому судовий розгляд цієї справи слід здійснювати у відкритих судових засіданнях впродовж усього судового провадження.

Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, ОСОБА_3 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому розгляд справи з єдиним унікальним № 631/100/23 (провадження № 1-кп/631/72/23) слід здійснювати професійним суддею одноособово, обраним відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, тобто під голуванням судді ОСОБА_1 .

На підставі приписів статті 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

Зокрема, вони мають право визначитись із переліком осіб, щодо яких суду слід здійснити виклик для допиту, що чітко визначено абзацом 1 пункту 4 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Натомість у підготовчому провадження сторона захисту із таким клопотанням до суду не звернулась, а клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, й до суду слід викликати задля здійснення допиту під час судового розгляду цього кримінального провадження осіб, перелічених прокурором та зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, а саме:

1. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_2 ;

2. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_3 ;

3. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_4 ;

4. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_5 .

Також, відповідно до змісту частини 1 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, як на стадії його досудового розслідування, так і під час підготовчого судового провадження цивільний позов поданий не був й суд рахується із такою позицією.

Як визначає частина 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Із таким клопотанням стосовно запобіжного заходу ОСОБА_3 звернувся прокурор, який обґрунтував своє прохання обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням застави строком 60 днів тим, що наголошує на наявності ризиків під час судового розгляду справи за тяжким злочином, передбаченим частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, з урахуванням вагомих доказів вчиненого, тяжкості можливого покарання, можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, а також його віку, соціальних зв`язків, репутації того й вчинення тяжкого злочину під час дії в країні воєнного стану, що свідчить про те, що запобіжні заходи, пов`язані із перебуванням ОСОБА_3 на волі, не зможуть забезпечити виконання цілій, на які вони направлені.

Також, згідно з правилом, визначеним у пункті 16 частини 1 статті 7, частини 2 статті 314 та частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України, щодо безпосередності дослідження показань, речей і документів судом, щодо здійснення підготовчого провадження за правилом, передбаченим цим кодексом для судового розгляду та щодо долучення до обвинувального акта документів, наданих суду як такі, що мають значення для цього кримінального провадження, прокурором у підготовчому судовому засіданні у порядку, обумовленому статтею 350 цього ж кодексу, надані такі письмові докази:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0001024, зареєстрованим 12.11.2022 року об 11 годині 47 хвилин 04 секунди, за матеріалами юридичної особи - військової частини НОМЕР_1 ;

-Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_12 від 09.01.2023 року, постановлену в межах справи з єдиним унікальним № 642/105/23 (провадження № 1-кс/642/54/23) відносно ОСОБА_3 ;

-Рапорт про виявлене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України щодо ОСОБА_3 ;

-Рапорт обвинуваченого від 28.09.2022 року;

-Акт службового розслідування, складений і затверджений 04.10.2022 року відносно обвинуваченого;

-Службову характеристику;

-Медичну характеристику;

-Довідку гарнізонної військово-лікарської комісії від 27.12.2022 року;

-Витяги з наказів по особовому складу та стройовій частині щодо обвинуваченого;

-Копію паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_6 та довідку про реєстрацію місця проживання обвинуваченого;

-Довідку № 147-30112022/53801 щодо відсутності судимостей у ОСОБА_3 .

Отже, судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_12 , постановленої 09.01.2023 року, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05 березня 2023 року (включно) із визначенням часу затримання 15 годин 00 хвилин 09.01.2023 року.

Частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Отже, запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо застосування чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд щоразу зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, в тому числі й правову позицію, викладену у пункті 80 Рішення від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України" щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 1 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, які можуть застосовуватись у кримінальному провадженні, що наведені в порядку зростання ступеню суворості. При цьому такий вид як тримання під вартою є найбільш суворим з них.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами ж застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність хоча б одного ризику, переліченого у пунктах 1 - 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії підготовчого судового провадження, суд, враховуючи існування ризиків (переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зав`язків у місці його проживання; вчинення кримінального правопорушень під час дії в Україні воєнного стану та в якості військовослужбовця військової служби за контрактом; відсутність у нього судимості,- приходить до обґрунтованого висновку про те, що раніше застосований на стадії досудового розслідування до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк якого спливає 05.03.2023 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, з огляду на таке, а також беручі до уваги обґрунтованість підозри (на цей час висунутого обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 - 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які ще не змінились, а тому враховуючи вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, викладені у пункті 79 Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", а також сукупний строк триманні обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, вважає за необхідне, можливе та доцільне застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Приходячи до такого, суд застосовую імперативний припис частини 8 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України щодо застосування виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою до військово службовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, статтею 402 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції з прав людини та усталеної практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри» розуміється так, що існують факти та/або інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміновані їй правопорушення. За таке, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на те, що судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочатий й справа перебуває на стадії підготовчого судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи на обґрунтування питання, що обговорюється, як то: вік обвинуваченого (21 повних років), стан його здоров`я (довідок про наявність будь-яких хворіб сторонами захисту або обвинувачення не надано, усно не заявлено), сімейний стан (одружений, має на утриманні малолітнього сина), вчинення кримінального правопорушення як військовослужбовець військової служби за контрактом й дії в Україні воєнного стану, викликаного збройною агресією Російської Федерації проти нашої країни, його род занять (суб`єктом господарської діяльності не є) матеріальне положення, місце мешкання (має постійне місце реєстрації та мешкання),- ураховуючи достатність даних задля формування висновку щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_3 з огляду на наявність висунутого йому обвинувачення, дотримуючись принципу розумності строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також сукупний строк триманні обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне та можливе застосувати (обрати) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, і вважає що саме такий запобіжний захід може запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 вказаного кодифікованого акту, а також забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Положення частини 3 статті 183 кримінального процесуального кодифікованого закону України мовлять про те, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї ж статті.

Проте з огляду на зміст частини 8 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України щодо застосовується виключно запобіжного заходу, визначеного пунктом 5 частини 1 цієї статті, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються в чиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, визначення застави у цьому провадженні є неможливим, а тому суд застосовує відносно обвинуваченого запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Формуючи вказані висновки, суд покладається на положення частини 1 статті 6 зазначеної вище Конвенції, що вимагають від суду, який підпадає під її дію, бути безпристраснім, що включає у себе відсутність упередження або упередженості.

У рішеннях «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30.09.2010 року та у справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 року Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що словосполучення «згідно із законом» по суті стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм. Фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Тобто відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що відображує принцип, пов`язаний із належним відправленням правосуддя, в кожному рішенні судів та трибуналів повинні бути належним чином викладені аргументі, на яких вони базуються.

Постановляючи ухвалу, здебільшого, суд застосовує приписи пункту 42 остаточного Рішення Європейського суду з прав людини, ухваленого 15.11.2007 року за заявою № 22750/02 у справі «Бендерський проти України», де суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитись залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року). Право може вважатись ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (пункт 33 рішення «Дюлоранс проти Франції» від 21.03.2000 року та пункти 32 і 35 рішення «Донадзе проти Грузії» від 07.03.2006 року).

Відтак, позиції сторін почути, заслухані та вивчені судом.

Постановляючи ухвалу щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», суд ураховує приписи частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому аналізуючи складність справи, її суб`єктний склад та об`єм доказової бази, обумовлений реєстром, доданим до обвинувального акту, вважає за необхідне встановити строк дії цієї ухвали в частині тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою в 60 днів.

Також, з огляду на імперативний припис частини 2 статті 314-1 кримінального процесуального кодифікованого закону України суд не знаходить підстав задля доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надійшло.

Обговорюючи питання щодо дистанційного судового провадження, керуючись приписами частин 1 та 4 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України щодо можливості здійснення судового розгляду справи у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та для забезпечення оперативності судового провадження, ураховуючи факт застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 30.04.2023 року включно, а також з метою забезпечення оперативності судового розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне проведення судових засідань із розгляду цього кримінального провадження в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

У цьому випадку суд наголошує, що чинною редакцією частини 2 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Однак, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, що затверджені Законами України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, № 2500-ІХ від 15.08.2022 року та № 2738-ІХ від 16.11.2022 року у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року та з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року відповідно строком перших два рази на 30 діб й останніх три рази - на 90 діб.

Зараз, згідно з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року, що затверджений Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, на цей час в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений, зокрема, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, воєнний стан, а тому наявні всі підстави задля розгляду цього кримінального провадження в порядку відеоконференцзв`язку.

Постановляючи ухвалу, суд ураховує, що відповідно до пункту 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебуває в провадженні суду із належними юрисдикційними повноваженнями по відправленню правосуддя.

Також суд вважає за необхідне врахувати, що у відповідності до частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України усі письмові документи, надані суду учасниками підготовчого судового засідання під час його проведення, долучаються до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та залишаються в суді.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, забезпечуючи право на свободу та особисту недоторканість, керуючись статтею 5 Конвенції з прав людини; статтею 29, 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року; статтею 12 і частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Указами Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та № 58/2023 від 06.02.2023 року, а також пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 11 статтями 27, 31, 33, 34, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 - 138, 176 - 178, 194, 196, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, статтями 314 - 317, частиною 1 статті 320, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/100/23 (провадження № 1-кп/631/72/23) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001024, щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, професійним суддею одноособово у відкритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області в режимі відеоконференції 13 березня 2023 року о 12 годині 45 хвилин за участю: з боку сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_2 ; з боку сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 .

Доручити відповідній службовій особі ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР»перебувати із обвинуваченим ОСОБА_3 поряд до закінчення дистанційного судового засідання.

Застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження.

Учасникам кримінального провадження забезпечити можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Викликати в судове засідання для допиту в якості свідків:

1. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_2 ;

2. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_3 ;

3. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_4 ;

4. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мобільний телефон № НОМЕР_5 .

Клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 30 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_3 про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 30 квітня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_2 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» - для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання (застосування) обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй її копії.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1