Справа № 195/2147/22
Провадження № 1-кс/195/392/22 У Х В А Л А
28.11.2022 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
В ході вивчення квитанцій, які добровільно надав потерпілий, було встановлено частину цифр картки № НОМЕР_3 , держателем якої є невстановлена особа.
На теперішній час існує потреба у встановлені відомостей про рух грошових коштів з картки № НОМЕР_3 , держателем якої є невстановлена особа у період з 15:00 год 05.11.2022 року по день надання інформації. Та встановлення даної особи держателя вказаної картки.
Крім того, дізнавач просить суд розглянути вказане клопотання без виклику представників юридичної особи, у володінні якої перебувають документи (речі) зазначені у клопотанні.
В судове засідання дізнавач не з`явився, однак ним подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.
Представники володільців документів в судове засідання не викликалися відповідно до вимог ч.2 ст.163 КПК України.
Неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.
Вивчивши клопотання про тимчасовий доступ до документів, додатки до цього клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до п.5 ч.2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до вимог ч.5 вказаної статті під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. При цьому у клопотанні зазначаються підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей та документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, якщо самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Дізнавач вважає, що час існує потреба у встановлені відомостей про рух грошових коштів з картки № НОМЕР_3 , держателем якої є невстановлена особа у період з 15:00 год 05.11.2022 року по день надання інформації. Та встановлення даної особи держателя вказаної картки, т.я. в ході вивчення квитанцій, які добровільно надав потерпілий, було встановлено частину цифр картки № НОМЕР_3 , держателем якої є невстановлена особа.
Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 07.11.2022 року невстановлена особа надиктувала номер банківської картки, яку потерпілий поповнив (зміст операції: поповнення картки іншого банку).
Статтею 30.1) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) передбачено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.
Статтею 1.24) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) передбачено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.
Статтею 1.35) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) передбачено, що розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.
Статтею 1.41) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) передбачено, що сума переказу - кошти, відповідна сума яких внаслідок переказу має бути зарахована на рахунок отримувача або видана йому у готівковій формі.
Статтею 7.1.5 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) передбачено, що Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.
Тобто, потерпілому ОСОБА_4 невстановленою особою було повідомлено номер банківської картки та пізніше саме конкретної банківської картки відбулося поповнення.
За таких обставин, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, оскільки не доведено наявності достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні документи (картка № НОМЕР_3 ), самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин саме у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого за необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст.131, 132, 159, 160, 162, 163, 164, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя: ОСОБА_1

28.11.2022