Справа № 352/33/18
Провадження № 1-кп/352/65/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську об`єднане кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000539 від 23.11.2017 р., № 0000541 від 23.11.2017 р., № 0000018 від 11.01.2018 р. про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого, утриманці відсутні, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянки України, не військовозобов`язаного, депутатам будь-якої не обирався, раніше судимого: 31.10.2007 р. Ленінським районним судом м. Севастополя за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із засосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбуття призначеного вироком суду покарання з встановленням іспитового строку терміном три роки; 05.12.2008 р. Джанкойським міськрайонни судом АР Крим за ст. 121 ч. 2, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років десять днів, звільненого 01.09.2015 р. по відбуттю покарання; 03.11.2016 р. Івано-Франківським міським судом за ст.. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці, звільненого 30.12.2016 р. по відбуттю покарання; 11.08.2022 р. Івано-Франківським міським судом за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; якому пам`ятка про його права та обов`язки вручена під розписку, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_7 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вказані злочини підсудний вчинив при таких обставинах:

13.11.2017 р. приблизно о 00.30 год. обвинувачений ОСОБА_7 маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння корисливого злочину, звернувся до ОСОБА_8 , та попросив його відвезти його у м. Тисмениця, щоб забрати свої особисті речі, на що ОСОБА_8 погодився. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на транспортному засобі останнього марки «PEUGEOT Expert» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули у м. Тисмениця на вул. Наливайка, де ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 зупинитись. Приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 вийшов із автомобіля ОСОБА_8 та пішов вулицею Наливайка, де поблизу господарства № 4 побачив припаркований на тротуарі автомобіль марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 . В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із даного автомобіля, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинні наміри ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 , де з багажного відсіку, який не був зачинений на замок, вчинив крадіжку: електропили марки «Балтік», бувшу у вжитку, вартістю 500 гривень; болгарка марки «Макіта», бувшу у вжитку, вартістю 700 гривень; робочого інструменту, бувшого у вжитку, вартістю 150 гривень та алюмінієву каністру ємкістю 10л. бувшу у вжитку, вартістю 150 гривень, які належить ОСОБА_9 .

Далі, із викраденим майном ОСОБА_7 , повернувся до автомобіля марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочині дії ОСОБА_7 , де помістив викрадене майно в багажне відділення вищевказаного транспортного засобу, після чого на прохання ОСОБА_7 продовжили рухатись автомобілем по території м. Тисмениця.

В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 13.11.2017 р. приблизно о 03 год. 00 хв. рухаючись з ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього, на автомобілі марки «PEUGEOT Expert» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Стефаника в м. Тисмениця, попросив ОСОБА_8 зупинитись, вийшов із його автомобіля та пішов вулицею Стефаника. На території подвір`я будинковолодіння АДРЕСА_2 , обвинувачений побачив припаркований транспортний засіб - трактор марки «ЮМЗ-6» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 . В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із даного транспортного засобу, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинні наміри ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зайшов через незачинену хвіртку на територію домогосподарства ОСОБА_10 , підійшов до виявленого трактора, де з кабіни водія, двері якої не були зачинені на замок, вчинив крадіжку металічного ящику, в якому знаходився господарський молоток, гайкові ключі в кількості 10 шт, металічні воротки 2 шт, свічний ключ 1 шт.

Після чого, із викраденим майном ОСОБА_7 , повернувся до автомобіля марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочині дії ОСОБА_7 , де помістив викрадене майно в багажне відділення вище вказаного транспортного засобу, та разом поїхали в м. Івано-Франківськ.

В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривень.

Проодовжуючи свої непправомірні дії, ОСОБА_7 17.11.2017 р. приблизно о 00.30 год. звернувся до ОСОБА_8 , та попросив його відвезти у с. Клубівці, Тисменицького району, щоб забрати свої особисті речі, на що ОСОБА_8 погодився. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на транспортному засобі останнього марки «PEUGEOT Expert» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули у с. Клубівці, Тисменицького району на вул. І.Франка, де обвинувачений попросив водія зупинитись.

Приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 вийшов із автомобіля ОСОБА_8 , та пішов вулицею І.Франка, де поблизу будинковолодіння № 52 побачив припаркований на узбіччю, автомобіль марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 . В цей моменнт у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із середини салону даного автомобіля, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинні наміри ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до виявленого автомобіля, де з середини салону, двері якого не були зачинені на замок, вчинив крадіжку авто магнітоли марки «KENWOOD - КММ 103», бувшу у вжитку, вартістю 900 грн., після чого із салону відчинив капот моторного відсіку з якого таємного викрав акумуляторну батарею потужністю 60 ампер, бувшу у вжитку, вартістю 600 грн.

Після чого, із викраденим майном ОСОБА_7 , повернувся до автомобіля марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочині дії ОСОБА_7 , де помістив викрадене майно в багажне відділення вище вказаного транспортного засобу, та разом поїхали в м. Івано-Франківськ.

В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 21.11.2017 р. приблизно о 03.30 год. звернувся до ОСОБА_8 та попросив його відвезти у с. Черніїв, Тисменицького району, щоб забрати свої особисті речі, на що ОСОБА_8 погодився. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на транспортному засобі останнього марки «PEUGEOT Expert» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули у с. Черніїв, Тисменицького району на вул. Підгайська, де ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 зупинитись. Приблизно о 03 год. 30 хв. обвинувачений вийшов із автомобіля ОСОБА_8 , та пішов вулицею Підгайська, де поблизу будинковолодіння № 16 побачив відчинені ворота до господарства, яке належить ОСОБА_12 . Після цього у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із території даного господарства, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинні наміри ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ввійшов через незачинені ворота на територію подвір`я вищевказаного господарства, звідк вчинив крадіжку автомагнітоли марки «Panasonic (USB)», бувшу у вжитку вартістю 200 грн., велосипед марки «Ардіс Страйкер №24» вартістю 1500 грн., акумуляторну батарею марки «BOSH Silver» потужністю 80 ампер, бувшу у вжитку, вартістю 340 грн., мотор від скутера марки «GBB 50 QT» вартістю 900 грн., які належали потерпілому ОСОБА_12 . Помістивши вказані речі на велосипед із викраденим майном ОСОБА_7 повернувся до автомобіля марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочині дії ОСОБА_7 , де помістив викрадене майно в багажне відділення вище вказаного транспортного засобу, та разом поїхали в м. Івано-Франківськ.

В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2940 гривень.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 22.11.2017 р. приблизно о 02.30 год. ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_8 , та попросив його відвезти у с. Колодіївка, Тисменицького району, щоб забрати свої особисті речі, на що ОСОБА_8 не будучи обізнаним з злочинними намірами ОСОБА_7 погодився. Цього ж дня, близько 03.00 год. на транспортному засобі марки «PEUGEOT Expert»

д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_8 вони вдвох прибули у АДРЕСА_3 , де обвинувачений попросив водія зупинитись неподалік каплички. Вийшовши із автомобіля, ОСОБА_7 прийшов на АДРЕСА_4 , де розташоване будинковолодіння належне потерпілому ОСОБА_13 , де на території подвір`я побачив автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_6 . Тут у ОСОБА_7 виник намір на таємне викрадення чужого майна із даного автомобіля, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ввійшов через незачинену хвіртку на територію вищезазначеного господарства, де із відчиненого автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_6 викрав 13 металічних ключів, автомобільний домкрат та акумулятор маркй «ISTA Standard 60А», що належали ОСОБА_13 .

Після чого, із викраденим майном ОСОБА_7 , повернувся до місця поблизу якого був розташований автомобіль марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , а саме на АДРЕСА_3, де в кущах сховав викрадені речі.

Продовжуючи свої нправомірні дії, ОСОБА_7 22.11.2017 р. приблизно о 03 год. 30 хв., перебуваючи в с. Колодіївка, Тисменицького району, прийшов на вул. Січових Стрільців, де поблизу господарства будинковолодіння № 15 на узбіччі дороги побачив автомобіль марки ВАЗ 21011д.н.з. НОМЕР_7 , який належить потерпілому ОСОБА_14 . В цей момент, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення крадіжки із даного автомобіля, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинні наміри, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, із моторного відсіку автомобіля вчинив крадіжку акумуляторної батареї «Fеот 6СТ», після чого підійшов до задньої частини автомобіля, відтиснув замок та із багажного відділу викрав розсувні плоскогубці та гвинтовий домкрат.

Після чого, із викраденим майном ОСОБА_7 , повернувся до автомобіля марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , який не був повідомлений про злочинні наміри обвинуваченого, де неподалік від автомобіля в кущах сховав викрадені речі. В подальшому викрадені речі із автомобілів Ваз 2106 та Ваз 21011, ОСОБА_7 помістив в багажне відділення автомобіля ОСОБА_8 з яким поїхали в м. Івано-Франківськ.

Злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень, а потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 2345 (дві тисячі триста сорок п`ять) гривень.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 23.11.2017 р. приблизно о 02 год. 30 хв., зателефонував ОСОБА_8 , та попросив його відвезти у с. Колодіївка, Тисменицького району, щоб забрати свої особисті речі, на що ОСОБА_8 погодився. Цієї ж ночі, приблизно о 03 год. на транспортному засобі марки «PEUGEOT Expert» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , вони вдвох прибули у АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 зупинитись неподалік каплички. Приблизно о 04 год. ОСОБА_7 вийшов із автомобіля ОСОБА_8 , та пішов вулицею С.Стрільців, де на території господарства № 50 побачив автомобіль марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_15 . В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із даного автомобіля, про що не було відомо ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинні наміри ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зайшов через незачинену хвіртку на територію вищезазначеного господарства та підійшов до виявленого автомобіля, де з його моторного відсіку, який не був зачинений на замок, вчинив крадіжку акумуляторної батареї, бувшої у вжитку, марки «ФБ45» (Дніпропетровського виробництва), вартістю 750 грн.

Після чого, із викраденим майном ОСОБА_7 , повернувся до автомобіля марки «PEUGEOT Expert» в якому перебував ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочині дії ОСОБА_7 , де помістив викрадене майно в багажне відділення вище вказаного транспортного засобу, та разом поїхали в м. Івано-Франківськ.

В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальних актах злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Також суду показав, що дуже шкодує за наслідками скоєного. Йому соромно за скоєне. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірні діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, а всі заподіяні потерпілим матеріальні збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпілі подали суду письмові заяви, змістом яких стверджується, що ОСОБА_7 повністю відшкодував спричинену їм злочинами шкоду, жодних претензій до останнього не мають. Просять суд суворо обвинуваченого не карати та не призначати йому суворе покарання. Окрім того, просили кримінальне провадження розглядати за їх відсутності.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих обставин суд відносить рецедив злочинів.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, заподіяні потерпілим своїми неправомірними діяннями збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку потерпілих щодо несуворості міри покарання, яке слід призначити ОСОБА_7 , а також приймає до уваги і те, що обвинувачений на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; не працюючи веде паразитичний спосіб життя; має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно; не одружений та утриманці відсутні; його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину, а також вчинення ним нетяжкого корисливого злочину під час незнятої та непогашеної судимості, що свідчить про те, що останній належних висновків не зробив і знову вчинив корисливий злочин, тобто є особою із низьким рівнем соціальної зрілості, яка немає легального заробітку та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої його протиправної поведінки, .

.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, його слід ізолювати від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, оскільки злочин передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, був скоєний обвинуваченим ОСОБА_7 до постановленя попереднього вироку Івано-Франківського міського суду від 11.08.2022 р. щодо останнього за ст. 263 ч. 1 КК України, то остаточне покарання обвинуваченому слід визначити на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначених ОСОБА_7 даним вироком суду та покарання призначеного обвинуваченому за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає також принципу співрозмірності конкретних злочинних діянь, вчинених ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 слід залишити без змін - тримання під вартою

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів передбаченихч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом частково складання покарання призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_7 за даним вироком суду та покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областівід 11.08.2022 р. та остаточно визначити йому за сукупністю злочинів покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 11.08.2022 р., зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 228-230, а.с. 237-240, а.с. 244-245, а.с. 247-248, а.с. 249-251) - повернути за приналежністю потерпілим.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1