Справа №303/4445/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному 23.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 23.06.2022 до ЄРДР за №0000419 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Клопотання мотивує тим, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, серед інших обов`язкових відомостей, дані щодо потерпілого. Натомість в обвинувальному акті, попри зазначення відомостей щодо збитків завданих інкримінованим його підзахисному злочином, потерпіла особа відсутня.
Посилання прокурора на факт вжиття заходів щодо інформування органом досудового розслідування Державної митної служби та Державної казначейської служби України про наявність кримінального провадження №0000419, та встановлені в ході його досудового розслідування обставини щодо розміру завданої злочином шкоди, з огляду на відсутність як підтверджуючих відомостей щодо отримання даними органами відповідних листів, так і відповіді на них, наданого часу на подання відповідної заяви один день, на думку захисника, не можуть свідчити про надання можливості вищевказаним органам подати відповідні заяви про визнання потерпілою стороною.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти вказаного клопотання сторони захисту, зазначивши, що не зазначення в обвинувальному акті потерпілої сторони не свідчить про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
На підтвердження вжиття заходів щодо повідомлення певних осіб про можливість набуття статусу потерпілих у кримінальному провадженні, подав адресовані 23.06.2022 слідчим ДБР ОСОБА_6 листи Державній казначейській службі України та Державній митній службі України.
На переконання прокурора, незалучення на стадії досудового розслідування кримінального провадження, в якості потерпілих певних осіб, не виключає їх можливого залучення до участі безпосередньо в ході судового провадження, та не створить перешкод у подальшому відшкодуванні завданих державі матеріальних збитків, через відповідні механізми прокурорського реагування.
За таких обставин прокурор ОСОБА_5 вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту слід відмовити за безпідставністю.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно із обвинувальним актом державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 обвинувачується в порушенні певних нормативно-правових актів, що завдало тяжких наслідків державним інтересам у вигляді нанесення матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету України у розмірі несплачених митних платежів на загальну суму 1144681,59 гривень, що сформульована шляхом додавання завданих збитків державі у вигляді не сплати (недоплати, не надходження) до Державного бюджету України за митною декларацією №UA305160/2020/020329 від 29.05.2020 податків у сумі 568173,96 грн. та збитків державі у вигляді не сплати (недоплати, не надходження) до Державного бюджету України за митною декларацією №UA305160/2020/024767 від 19.06.2020 податків у сумі 576507,63 грн,, тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України - неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків державним інтересам.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, в тому числі відомості щодо потерпілого.
Разом із тим, попри заподіяння збитків Державному бюджету України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить посилань на потерпілу особу, у останньому вказано, що потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Згідно зі ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Надання прокурором відповідних листів (звернень) слідчого ДБР ОСОБА_6 , адресованих 23.06.2022 Державній казначейській службі України та Державній митній службі України, з огляду на відсутність відповідного підтвердження про їх отримання останніми, а також визначений в них граничний строк щодо надання відповіді, а саме 24.06.2022, тобто на протязі одного дня, за обставини повідомлення ОСОБА_4 про підозру 21.06.2022, та достатності часу для отримання відповідної відповіді на дані звернення (двохмісячний строк досудового розслідування спливав лише 21.08.2022), свідчить про не надання слідчим, який 27.06.2022 (при цьому 25 та 26 червня вихідні дні) склав та 29.06.2022 направив до суду обвинувальний акт, достатнього часу для волевиявлення відповідних державних органів щодо подання заяви про залучення до провадження як потерпілого,
Вищевказаними діями слідчий усунув вищевказані державні органи від участі у кримінальному провадженні, чим порушив права останніх передбачені частиною першою та другою ст. 56 КПК України, в тому числі, які нерозривно пов`язані з досудовим розслідуванням, та не можуть бути усунуті судом під час судового розгляду, а саме: знати сутність підозри; бути повідомленим про закінчення досудового розслідування; подавати докази слідчому, прокурору; оскаржувати їх рішення, бездіяльність; брати участь у слідчих (розшукових) діях; заявляти клопотання; знайомитися з матеріалами кримінального провадження, в тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст. 290 КПК України.
Окрім цього зазначення у обвинувальному акті про відсутність потерпілих унеможливлює вступ відповідних державних органів на стадії судового розгляду (відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України під час судового розгляду прокурору надано право зміни обвинувачення лише з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення), що у разі ухвалення судом, який проводить судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, обвинувального вироку, зі встановленням матеріальної шкоди у розмірі 1144681,59 гривень, призведене до неможливості відшкодування Державному бюджету України шкоди у вищевказаному розмірі.
Твердження прокурора в судовому засіданні щодо наявності повноважень прокурора на представництво в суді інтересів держави задля відшкодування матеріальної шкоди у даному провадженні є безпідставними, так як під час судового засідання встановлено, що саме діями слідчого відповідні державні органи усунуті від захисту законних інтересів держави, а діючий Закону України «Про прокуратуру» (ч. 3 ст. 23) пов`язує можливість захисту інтересів держави саме прокурором лише у разі якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до вимог ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься законність.
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що за змістом і формою кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , в тому числі обвинувальний акт від 27 червня 2022 року, як його завершальне процесуальне рішення, не відповідає вимогам КПК України через порушення органом досудового розслідування однієї із загальних засад кримінального провадження - законності, а відтак обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
При цьому посилання прокурора на відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а відтак неможливості повернення останнього прокурору є безпідставними, так як п.3 ч.3 ст.314 КПК України не пов`язує повернення обвинувального акта лише щодо його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, а надає право суду повернути обвинувальний акт, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 314 п.3 ч.3, 368-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта задоволити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена через Мукачівський міськрайонний суд до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1