Єдиний унікальний номер: 379/336/23
Провадження № 1-кп/379/38/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000723 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горінчево Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, маючого професійно технічну освіту, не депутата, не є особою з інвалідністю, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, не перебуваючого на військовому обліку, раніше не судимого, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 :

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та безпричинно, в період часу з 29.09.2021 по 09.02.2023 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 психологічне насильство.

Зокрема 29.09.2021 близько 19 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив умисні дії психологічного характеру, за що 07.10.2021 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на вчиненому, 03.01.2022 близько 16 години ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, висловлювався в бік своєї дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 10.02.2022 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на цьому, 18.08.2022 близько 15 години ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, висловлювався в бік своєї дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 25.08.2022 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 21.12.2022 близько 16 години ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, висловлювався в бік своєї дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 05.01.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 09.02.2023 близько 18 години ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, повторно вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Отже, ОСОБА_4 , умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних (моральних) страждань. Внаслідок насильства з боку чоловіка ОСОБА_4 , у потерпілої ОСОБА_5 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню.

По справі цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

03 березня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку, та ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, узгоджено покарання та надана згода сторін на його призначення.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпіла в судовому засіданні просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого 126-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а тому ці його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення із застосуванням ст. 75 КК України, а також покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд також вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити його для проходження пробаційної програми.

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 03 березня 2023 року, укладену потерпілою ОСОБА_5 з одного боку, та ОСОБА_4 , з іншого боку, у кримінальному провадженні № 0000723 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.4 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження пробаційної програми на строк 3 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1