Дата документу 18.01.2023 Справа № 334/5225/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5225/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/85/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, працюючого вантажником ТОВ «Мебель Січ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 28 січня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. ст. 7, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №589 від 3 червня 2009 року, згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зазначених у Таблиці 1 Переліку психотропних речовин, затвердженої Постановою КМУ №770 від 6 травня 2000, без відповідного дозволу, заборонено, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно за місцем мешкання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «Канабіс», обіг якого заборонений.

28 листопада 2022 року в період часу з 9 год. 57 хв. до 12 год. 10 хв., співробітниками поліції, в присутності двох понятих за участю ОСОБА_7 , в ході проведення обшуку за місцем мешкання останнього, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні будинку виявлено та вилучено пластикову ємкість з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/108-22/14338-НЗПРАП від 29 листопада 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено КАНАБІСОМ, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 6,834 г., який ОСОБА_7 , незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

2 листопада 2022 року відомості про кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001898 за ознаками у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 4).

28 листопада 2022 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 34-35).

29 листопада 2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 43-45).

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою частково, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вказав, що слідчим та прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеного ризику.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що судом не взято до уваги те, що на теперішній час слідством не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, зокрема, у ході обшуку домоволодіння ОСОБА_7 виявлено та вилучено: 2 електронних ваг з нашаруванням речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору; пластикову ємкість з речовинною чорно-сірого кольору; 9 зіп-пакетів з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору; 9 зіп-пакетів та 4 паперові згортки з насінням; зіп-пакет, у якому знаходяться зіп-пакети для фасування; пластикову ємкість з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору; пластикову ємкість з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору; пластикова ємкість з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору; 1 кущ рослини, ззовні схожий на рослину роду коноплі; гілки рослини, ззовні схожі на рослину роду коноплі.

Зазначає, що існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, за яке КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення та розуміючи невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Крім того вказує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, може вплинути на свідків, оскільки з показань свідків вбачається, що вони є знайомими підозрюваному та останньому відомо їх контактні номери телефонів, у зв`язку з чим підозрюваний може негативно впливати на психологічний та моральний стан свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, він і в подальшому може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний підозрюваному без застосування електронних засобів контролю, що також свідчить про відсутність належного забезпечення уникнення вказаним ризикам обраним запобіжним заходом.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, разом з тим вказав, що відомості про порушення підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього у органу досудового розслідування відсутні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що зазначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтуються на припущеннях.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді просив залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність таких даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Доводи прокурора з приводу того, що запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливо тільки шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, не одружений, працює вантажником ТОВ «Мебель Січ» та має постійне місце проживання.

Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції.

Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття "рівень" і "напруженість" у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії від 19.11.2019.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючому ризику та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючого ризику та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність якого прокурор обґрунтовує тільки посиланням на тяжкість інкримінованого злочину, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

Доводи прокурора з приводу наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також, на думку апеляційного, суду є не підтвердженими, оскільки як вже зазначалось, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце роботи, а отже і постійне легальне джерело доходу, у зв`язку із чим, відсутні підстави вважати, що він буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 28 січня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4