КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області 09 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та їй призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України - у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 191 КК України - у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

У відповідності зі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на неї обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вказаний вирок суду заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання ______________________________________________________

Справа №11-кп/824/2181/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5

Категорія: ч. 3 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_1

(перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 407, 408 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Між тим, подана заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 апеляційна скарга не містить конкретного прохання, яке б узгоджувалось з повноваженнями апеляційного суду щодо зміни вироку суду першої інстанції з визначених законом підстав (ст. 408 КПК України).

Як видно зі змісту апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , він вважає вирок стосовно ОСОБА_3 незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування таких доводів незаконності вироку суду зазначає про те, що суд під час розгляду вказаного кримінального провадження, з урахуванням того, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, минув 08.05.2019, не роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за вказаним епізодом кримінально-протиправної діяльності, на підставі ст. 49 КК України і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Разом з тим, під час здійснення судового розгляду зазначеного епізоду кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_3 , суд повинен був роз`яснити останній право на звільнення від кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення та, за умови її згоди, звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а у разі її відмови від такого звільнення - визнати її винною та призначити покарання, однак звільнити від нього на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, однак цього не зробив, чим не застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

В підсумку прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та роз`яснити ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі незгоди обвинуваченої ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити її від призначених основного та додаткового покарань.

У разі згоди обвинуваченої ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України:

- звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

- перекваліфікувати епізод кримінальної протиправної діяльності ОСОБА_3 від 26.09.2013, який кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України, на ч. 2 ст. 191 КК України.

- роз`яснити ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 26.09.2013, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

За аналогічним алгоритмом:

- роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за усіма епізодами кримінальної протиправної діяльності до останнього, який мав місце 08.05.2014, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадженняз цієї підстави;

- перекваліфікувати усі епізоди кримінальної протиправної діяльності, кожен окремо, до останнього, який мав місце 08.05.2014, з ч. 3 на ч. 2 ст. 191 КК України;

- у разі згоди ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав - звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за усіма епізодами кримінальної протиправної діяльності до останнього, який мав місце 08.05.2014 та закрити кримінальне провадження, керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Такі чисельно-альтернативні вимоги прокурора не лише є неконкретними, але й не узгоджуються з положеннями КПК України, зокрема ст. 417 КПК України, які визначають порядок закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції при встановленні обставин, передбачених ст. 284 КПК України, що взагалі не мають наслідком зміну вироку.

До того ж є і незрозумілим, в якій спосіб, що був би передбачений кримінальним процесуальним законом, суд апеляційної інстанції має ухвалювати рішення за запропонованим прокурором алгоритмом дій за усіма наступними епізодами кримінальної протиправної діяльності ОСОБА_3 , зокрема, у разі її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом злочинної діяльності, що кваліфікований за ч. 2 ст. 191 КК України, щодо перекваліфікації її дій, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України і закриття провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Поряд з цим, не вказано в апеляційній скарзі прокурора і того, яке рішення апеляційний суд має прийняти, у разі звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 191 КК України, при її незгоди на звільнення від кримінальної відповідальності за цим епізодом злочинної діяльності, щодо іншого її обвинувачення за ч. 3 ст. 191 КК України.

Отже, наведені апеляційні вимоги прокурора перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, бо суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги за приписами ч. 1 ст. 404 КПК України за наданими йому цим Кодексом повноваженнями, як випливає з норми ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають за власним розсудом вирішувати питання, що не знайшли свого відтворення в апеляційній скарзі, а тому апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати заступнику керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити прокурору, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1