Справа № 591/153/23
Провадження № 1-кп/591/4/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу в умовах воєнного стану, в порушення вимог пп.1,2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діячи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, близько 08-00 год 11.08.2022 не з`явився без поважних причин вчасно на службу з відпустки до 5 прикордонного загону ДПС України, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 29.11.2022 солдата ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України. Тобто, солдат НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_5 без поважних причин обов`язки військової служби з 11.08.2022 по 29.11.2022 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, увесь час проводячи на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно не вернувся на військову службу з відпустки та був відсутній на службі аж до затримання. Розуміє, що вчинив правопорушення. Причиною таких його дій була хвороба бабусі.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.5 ст.407 КК України, оскільки він, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з щорічної відпустки, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває, посередньо характеризується та має молодий вік.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин, як: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, з урахуванням особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має молодий вік, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст.407 КК України, а саме: у виді арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 29.11.2022 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати строк тримання під вартою, а саме: у період з 29.11.2022 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню арешту.

Також, оскільки ризики того, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, зможе переховуватись від суду, суд вважає, що до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 09.03.2023 року, йому необхідно залишити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту на строк 5 місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 29.11.2022 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати строк тримання під вартою, а саме: у період з 29.11.2022 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню арешту.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін, але не більше ніж до 09.03.2023 року.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1