Провадження № 1-кп/761/1877/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 17.02.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинуваченого та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, в той час як ризики зменшуються. Звертав увагу суду на те, що обвинувачений має місце проживання у місті Фастові Київської області. Просив відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_2 , судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за один з яких, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, і такі обставини судом оцінюються в контексті наявності ризику щодо повторного вчинення ним протиправних дій за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а й отже не володіє стабільним джерелом прибутку, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, і згадані обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до 01 травня 2023 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 - суд не вбачає.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому судом всебічно враховується і строк протягом якого обвинувачений ОСОБА_2 перебуває під вартою, а також поведінка сторін кримінального провадження, яка може як сприяти, так і перешкоджати розгляду даного кримінального провадження судом у розумні строки.

Водночас Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема, «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, «Фельдман проти України» (Заяви № 76556/01 та № 38779/04) від 08 квітня 2010 року) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Neumeister v.Austria» (Коймайетер проти Австрії), пункт 10).

Доводи засхисника в цій частині були враховуються при вирішенні питання щодо можливості збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з тим суд нагадує, що саме з цих підстав, під час попереднього розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою судом було зменшено розмір застави для обвинуваченого.

В той же час, суд при вирішенні вказаного питання, бере до уваги, що під час розгляду даного клопотання жодних нових доказів про те, що визначені раніше ризики відпали або ще більш зменшилися і є неактуальними, сторона захисту не надала.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що на даному етапі судового розгляду ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 травня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року по справі № 761/40699/21.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду на кожен виклик;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжного заходу - покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 07 березня 2023 року о 09 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1