Єдиний унікальний номер 341/1884/22
Номер провадження 1-кп/341/85/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 15.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що має неповну середню освіту, студентки 2 курсу Центру професійно-технічної підготовки № 1 м. Івано-Франківськ, не заміжньої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена: ОСОБА_3 ,

законний представник неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

У другій половині березня 2022 року неповнолітня ОСОБА_3 отримала від знайомого ОСОБА_8 для передачі його рідному неповнолітньому брату ОСОБА_7 , який знаходився у міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, що у с. Мединя Івано-Франківської області, належну останньому банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Отримавши вказану банківську картку, ОСОБА_3 вирішила вчинити крадіжку шляхом придбання товарно-матеріальних цінностей у торгових закладах та проведення розрахунку цією карткою за придбаний товар через платіжний термінал.

26.03.2022 близько 09-00 годин ОСОБА_3 , розуміючи, що вона, як неповнолітня, має певні обмеження на придбання алкогольних напоїв і тютюнових виробів, попросила свого знайомого ОСОБА_9 придбати для неї у крамниці «Ярта», що знаходиться по вул. Калуська, 6, у м. Бурштин, сигарети та слабоалкогольний напій.

При цьому ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє на даний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, передала ОСОБА_9 наявну у неї належну ОСОБА_7 банківську платіжну карту АТ КБ «ПриватБанк» для проведення розрахунку за придбаний товар, повідомивши останнього, що має дозвіл від ОСОБА_7 на використання грошових коштів з його банківської картки.

Не усвідомлюючи злочинного наміру останньої на таємне викрадення грошових коштів з вищевказаного рахунку, ОСОБА_9 пішов до приміщення магазину «Ярта», де придбав для ОСОБА_3 дві пачки сигарет марки «Стронг», та слабоалкогольний напій «Бермікс» ємністю 0.5 л на загальну суму 138,18 гривень, за які розрахувався через платіжний термінал отриманою у ОСОБА_3 банківською платіжною картою, у результаті чого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову шкоду на вказану суму.

28.03.2022 неповнолітня ОСОБА_3 , продовжуючи злочинні дії, вдруге вирішила придбати товарно-матеріальні цінності в одному з торгових закладів м. Бурштин, розрахувавшись за них через платіжний термінал зазначеною банківською карткою.

Цього ж дня, 28.03.2022 близько 12-00 годин, ОСОБА_3 спільно з подругою ОСОБА_10 , яка не була обізнана з її злочинними намірами, зайшли у приміщення магазину «Зустріч», що знаходиться по вул. Енергетиків, 7 у м. Бурштин, де ОСОБА_3 , не володіючи інформацією про залишок грошових коштів на картковому рахунку банківської платіжної картки ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 12-05 годин до 12-29 годин, діючи умисно, купила товарно-матеріальні цінності, зокрема: два слабоалкогольних напої «Бермікс» ємністю 0.5 л, пляшку пива марки «Арсенал» ємністю 2 л, сигарети марки «ЛМ», за які кожного разу розраховувалась через платіжний термінал банківською платіжною картою ОСОБА_7 , у результаті чого спричинила йому майнову шкоду на загальну суму 321, 93 гривні.

Усього, за період з 26 до 28 березня 2022 року ОСОБА_3

викрала з рахунку банківської платіжної картки

АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти на суму 460,11 гривень, чим завдала неповнолітньому потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення-злочину за вищевказаними обставинами, щиро розкаялась. Зазначила, що їй соромно за вчинене, просила суворо її не карати. Підтвердила, що платіжну картку ОСОБА_7 йому повернула, а також відшкодувала витрачені з його картки кошти.

Законний представник обвинуваченої у судовому засіданні просила врахувати визнання вини ОСОБА_3 у скоєному, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання, її молодий вік, а тому не карати обвинувачену суворо. Донька виховується у повній сім"ї, все необхідне у неї є, на будь - яких обліках не перебуває. Після вчинення даного кримінального правопорушення - злочину з донькою проведені бесіди щодо недопущення подібного надалі. Збитки потерпілому повністю відшкодовані.

Потерпілий до суду не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензій до обвинуваченої не має.

Представник служби у справах дітей до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд розглядає справу у відсутність представника, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 496 КПК Украіни.

Суд вважає обвинувачення доведеним, а установлені судом обставини підтверджуються сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Законний представник потерпілого у суді підтвердив, що будь - яких претензій до обвинуваченої не мають, оскільки завдані збитки відшкодовані повністю.

Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.06.2022.

Рапортом працівника поліції від 15.06.2022 підтверджено отримання заяви та реєстрація ЄО № 2152, як крадіжка, за вищевикладених обставин.

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.06.2022 підтверджено викрадення ОСОБА_3 грошових коштів з банківської картки, яка належать ОСОБА_7 ..

Згідно даним банківської виписки від 10.06.2022 убачається зняття коштів з рахунку ОСОБА_7

Відповідно до копії ухвали слідчого судді Галицького районного суду від 20.07.2022 надано тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема, деталізованої інформації щодо руху коштів за банківським рахунком № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 за період часу з 00.00 годин 25.032022 року по 00.00 годин 27.04.2022 року та ідентифікаційних даних особи, яка користується банківським рахунком НОМЕР_1 .

Постановою від 03.08.2022 року CD-R диск марки «hp» із маркувальним позначенням (чорного кольору) визнано речовим доказом.

Даними протокола огляду речового доказу від 03.08.2022, додатком № 1 до нього та CD-R диском від 21.07.2022, за яким при відкритті файлу у даній папці знаходяться файли із копіями установчих документів, укладених із ОСОБА_7 та його особисті документи, завірені банківською установою.

Даними виписки по рахунку за період з 27.03.2022 до 28.03.2022.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і неповнолітньою обвинуваченою не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість неповнолітньої ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану і її дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, її поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом, окрім вимог ст. 50 КК Украіни, враховуються особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності вона не притягалась; має постійне місце реєстрації та проживання з матір"ю і татом, де скарги від жителів міста та сусідів на неі не поступали; є студенткою 2 курсу Центру професійно-технічної підготовки № 1 м. Івано-Франківськ, є особою молодого віку; під час судового розгляду визнала вину у вчиненні інкримінованого їй злочину; щиросердно розкаялась; сприяла розкриттю злочину, що судом визнається як обставини, що пом`якшують покарання.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

З огляду на викладене, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Про щире каяття ОСОБА_3 свідчить її поведінка під час судового розгляду, коли вона, навіть хворою, з`являлася в кожне судове засідання, виконувала свої процесуальні обов`язки, надала суду покази та визнала вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, повністю добровільно відшкодувала потерпілому спричинену шкоду, про що свідчить заява ОСОБА_7 , яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до досудової доповіді ОСОБА_3 проживає спільно з батьками. Між ними сварок не виникає, стосунки гарні, умови проживання та навчання задовільні. Скарг на її поведінку до Дем`янівського старостинського округу не поступало. Вільний час проводить вдома, допомагає батькам. Зі слів неповнолітньої любить займатись спортом. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_3 , її спосіб життя, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

ОСОБА_3 виховується у повній сім"ї, на обліках у службі у справах дітей та ювенальній поліції не перебувала, позитивно характеризується за місцем навчання, займається спортом, конфліктів не має, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога.

Суд не приймає до уваги інформацію старости Дем"янівського старостинського округу щодо зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями та схильність до крадіжок, як таку, що спростовується його ж повідомленням про відсутність скарг на ОСОБА_3 , а також даними, зазначеними вище.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , яка вчинила злочин, будучи неповнолітньою, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року ("Пекінські правила"), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченій, суд врахує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, та за ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої; її відношення до скоєного; конкретні обставини, за яких вчинений злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 4 ст. 185 К України у мінімальному розмірі.

В той же час, відповідно до ст. 37 Конвенції ООН про права дитини тюремне ув`язнення дитини використовується лише як крайній захід.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей- правопорушників.

В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи, державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України. При цьому суд при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи зобов`язаний суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин (ст. ст. 2, 18, 50 КК). Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Ураховуючи вищевказане, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке в санкції ч. 4 ст. 185 КК України закріплене, як безальтернативне, може бути «надмірним тягарем» для неї, що призведе до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції ООН про права дитини, а також не сприятиме досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Відповідно до вимог статті 104 КК Украіни звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею та може бути застосовано до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Отже, враховуючи особу обвинуваченої та інші обставини справи, наявність пом"якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що його обтяжують, відшкодування ОСОБА_3 спричинених ОСОБА_7 збитків, суд дійшов висновку про можливість виправлення її без відбування покарання та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Беручи дол уваги наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , відсутність обставин, що його обтяжують, особу винної; її молодий вік; навчання, де позитивно характеризується та те, що вона раніше не вчиняла кримінальних правопорушень; беручи до уваги обставини справи, відсутність претензій будь-якого характеру зі сторони потерпілого, який не настоював на суворому покаранні; враховуючи, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, суд вважає за можливе надати ОСОБА_3 можливість довести перед суспільством, що вона стала на шлях виправлення, і що її перевиховання та виправлення можливе без відбування покарання, яке їй слід обрати в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та вважає за можливе на підставі положень статей 75, 76, 104 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, з покладенням відповідних обов`язків.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи в ході досудового розслідування до обвинуваченої не застосовувались.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України встановити відносно ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, частини 1, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; пунктом 2 частини 3, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ CD-R диск марки «hp» із маркувальним позначенням (чорного кольору) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1