Дата документу 17.01.2023
Справа № 316/3363/21
Провадження № 1-і/334/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 121 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000569 від 10.11.2021 за ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.09.2022 №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» змінено територіальну підсудність Енергодарського міського суду Запорізької області на Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

В судовому засіданні прокурором надано клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначено наступне. В провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 10.11.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На теперішній час встановлено, що ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема: згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявним доказом цього є те що остання, раніше була судима за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, за яке відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Це свідчить про те, що остання на шлях виправлення не стала та продовжує вчиняти злочинну діяльність; злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і послідуючого покарання, знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить той факт, що остання вже відбувала покарання у місцях позбавлення волі за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи та добре усвідомлює невідворотність покарання, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, чи житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду, однак враховуючі, що обвинувачена мешкала у місті Енергодарі Василівського району Запорізької області, який наданий час відноситься до окупованих територій, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, відсутність у ОСОБА_5 постійних соціальних зв`язків та місця роботи, є ризик того, що обвинувачена може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваною ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні. Відсутність таких осіб, а також те, що підозрювана не працевлаштована та не має постійного джерела доходів, застосування відносно нею запобіжного заходу у вигляді застави, не можливе.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив можливість задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 на більш м`який. Вказує на необґрунтованість ризиків, які слугують підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступного.

Статтею 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку. Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь-яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 09 грудня 1988 року, вимагає проведення судового розгляду стосовно затриманої особи у розумні строки після її затримання або звільнення цієї особи до розгляду справи (провадження) в суді. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові у правосудді.

Разом із тим, поряд із міжнародно-правовими актами вимоги про здійснення кримінального провадження впродовж розумного строку закріплені і у національному кримінальному процесуальному законодавстві. Так, однією із засад кримінального провадження відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК є розумність строків, зміст якої розкривається у ст. 28 КПК. Неухильне дотримання положень цієї статті, яка, з-поміж іншого, покладає на суд обов`язок із забезпечення проведення судового провадження у розумні строки, є необхідною передумовою виконання завдань кримінального провадження та дотримання основоположних прав людини на усіх його стадіях.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 8 КПК України кримінальне провадження, визначено що здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у Кримінальному проваджені, а також, і у відповідності з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно зі змістом ст. 131 та ст. 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Частиною першою ст. 199 КПК України, визначено що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

12.11.2021 року ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.01.2022 року включно.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2022 року продовжено обвинуваченій ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 20.01.2023 року.

Після 24 лютого 2022 року судовий розгляд справи фактично не відбувається, у зв`язку із припиненням роботи Енергодарського міського суду Запорізької області.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 до цього часу з Енергодарського міського суду Запорізької області до іншого суду не передавалися.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на цей час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які обґрунтовують саме такий запобіжний захід, а саме: вчинення нового кримінального правопорушення, то суд вважає за необхідне залишити обвинуваченій такий запобіжний захід, продовживши їй строк тримання під вартою.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого є загибель людини.

Наявні соціальні зв`язки обвинуваченої, на думку суду, не є достатніми, щоб гарантувати належну поведінку обвинуваченої.

Суду не надано медичних документів, які б вказували на стан здоров`я обвинуваченої, що виключає тримання під вартою.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченим не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

За таких обставин підстав для зміни запобіжного заходу немає.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 372, абз. 5 п. 20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 на 60 днів, тобто до 16 березня 2023 року з утриманням в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Повний текст ухвали оголошений 17 січня 2023 року о 16.00 год.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ять днів.

Суддя ОСОБА_1