Справа № 713/213/23
Провадження №1-кп/713/50/23
Вирок

Іменем України

23.02.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000383 від 04.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, з участю потерпілого ОСОБА_4 , з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 02.10.2022 біля 18-00 год. перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , вчинив із ОСОБА_4 , словесний конфлікт, під час якого наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя та в послідуючому близько 10-ти ударів кулаками обох рук та ногами в область грудей, черевної стінки та спини, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синюшності обох повік правого ока, перелому носових кісток, точкового крововиливу на рівні правої скроневої долі головного мозку, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №139 від 25.11.2022 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу грудної клітки справа і черевної стінки, перелому ребер справа 7,8,9,10, перелому ребер зліва 8,9.10,11, підшкірної емфіземи верхньої половини тіла (тулуба, шиї, голови, верхніх кінцівок), ознак двобічного пневмотораксу із колабацією легень, більше зліва та ознак пневмомедіастинуму, які згідно висновку судово-медичної експертизи №139 віл 25.11.2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, а саме, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав в повному об`ємі, показав, що 02.10.2022 року близько 18-00 год в с.Коритне в будинку ОСОБА_6 між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого він спричинив вказані в обвинувальному акту тілесні ушкодження потерпілому, завдану шкоду не відшкодував.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий та обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, з урахуванням його особи, шкода потерпілому не відшкодована, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази відсутні, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на засудженого судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору.

Суддя Іван КИБИЧ