УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

м. Київ

Справа № 189/381/22

Провадження № 51 - 1508 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року щодо нього,

встановив:

Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 286 -1 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і на нього покладено відповідні обов`язки.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задоволено та вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначення покарання. Цим вироком ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. В решті вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ставить питання про перегляд вироку апеляційного суду щодо нього в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у касаційній скарзі, хоч і вказує на допущені апеляційним судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі через суворість, проте не зазначає конкретно в чому вони полягають у цьому кримінальному провадженні із врахуванням положень ст. ст. 413, 414 КПК України і доводи на обґрунтування цього.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано копію оскаржуваного рішення.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 4 примірника копії касаційної скарги та додатків до неї).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3