Дата документу 13.12.2022 Справа № 335/9900/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1202/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/9900/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.311 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 ),

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб придбав у невстановленої слідством особи 4 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, які приніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та до приміщення власної перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати.

26 вересня 2020 року в період часу з 10 години 03 хвилини до 11 години 27 хвилин під час проведення обшуку в приміщенні перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , працівниками поліції виявлено та вилучено 3 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют. При цьому пігулки в трьох полімерних пакетах містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю «Псевдоефедрин», маса якого складає відповідно 187,3 г, 171,6 г, 183, 1 г (в перерахунку на основу). Пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют та пігулки -Cirrus» в кількості 120 конвалют, містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю «Псевдоефедрин», загальні маси (відповідно по серіям лікарського засобу), якого склали відповідно 19,2010 г, 18,7431 г, 32,3043 г, 19,7741 г ( в перерахунку на основу).

Крім того, 26 вересня 2020 року в період часу з 11 години 45 хвилин до 12 години 14 хвилин під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено прозорий полімерний ЗІП-пакет з пігулками білого кольору, які містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає 158,0960 грам (в перерахунку на основу). Також за вищевказаною адресою виявлені та вилучені 500 полімерних ЗІП - пакетів, які використовуються для фасування вказаного прекурсору.

Таким чином, загальна маса вилученого у ОСОБА_8 під час обшуків прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», складає 790,1185 г (в перерахунку на основу), що є особливо великим розміром.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.3 ст.311 КК, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах. Йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна (на підставі ст.77 КК).

На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК.

Вирішено питання про процесуальні витрати, скасування арешту майна та речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.311 КК у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Свої вимоги мотивував тим, що суд, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, недостатньо врахував, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, тривалий час зберігав за місцем мешкання та роботи прекурсор, обіг якого обмежено, масою майже 800 гр., при цьому особливо великим розміром вважається маса понад 60 гр. Також судом недостатньо враховано ту обставину, що з прекурсором також виявлені та вилучені полімерні зіп-пакети для фасування у кількості 500 штук. Крім того, суд безпідставно визнав в якості пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, оскільки обвинувачений так і не зазначив повні обставини придбання вилученої речовини, зокрема особи, від якої він їх отримав, а визнання ним вини є способом уникнення від суворого покарання. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений та його захисник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення через безпідставність наведених в ній доводів, а вирок суду залишити без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка часткового підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги та просила вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки вирок не відповідає вимогам ст.370 КПК; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зі змісту ст.370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок у даній справі зазначеним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, з-поміж іншого, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до обвинувального акта дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч.3 ст.311 КК, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою збуту в особливо великих розмірах.

Як зазначено у вироку під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті та не заперечував обставини вчинення правопорушення. Проте із показів обвинуваченого, викладених у вироку, вбачається, що обвинувачений фактично не визнавав наявність у нього мети збуту прекурсорів.

При цьому кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 було розглянуто судом у порядку ч.3 ст.349 КПК, тобто без дослідження доказів у справі.

Однак з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції визнав обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів в особливо великих розмірах, тобто фактично виключив із обвинувачення ОСОБА_8 ознаку «мета збуту». Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч.3 ст.311 КК, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, тобто також без ознаки «з метою збуту».

Однак в порушення п.2 ч.3 ст.374 та ст.370 КПК суд жодним чином не мотивував такого свого рішення. Вирок не містить у собі жодних обґрунтувань щодо підстав виключення такої ознаки як «з метою збуту», яка зазначена в обвинувальному акті при кваліфікації дій обвинуваченого та у пред`явленому йому обвинуваченні.

Більш того, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, викладено у вироку в спосіб, що виключає кримінальну відповідальність і не складає складу злочину з огляду на зміст ст.311 КК. Жодних мотивів такого свого рішення вирок суду у собі не містить.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, є такими, що істотно вплинули на законність та обґрунтованість прийнятого рішення і тягнуть за собою скасування вироку суду.

Разом з тим, з огляду на те, що допущена судом необґрунтованість та незаконність судового рішення не може бути усунена під час апеляційного розгляду, вирок суду підлягає скасуванню з одночасним призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів, виходячи з положень ч.2 ст.415 КПК, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції не вирішує наперед питання про покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_9